1Справа № 335/7540/20 1-кс/335/3857/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому зазначив, що у провадженні сектору дізнання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 від 07.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2020 року, о 01:50 годині, за адресою АДРЕСА_1 у чоловіка який назвався як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Республіки Марокко було виявлено та вилучено 3 пакета червоного кольору з невстановленою речовиною сіро зеленого кольору. (ЄО 26219)

Так в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено 3 пакета з невстановленою речовиною сіро зеленого кольору, які було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.

Посилаючись на те, що вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням про арешт вищезазначеного майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Беручи до уваги, що матеріали клопотання містять достатні дані для висновку, що вилучене майно, про яке йдеться у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 07.09.2020 року у громадянина Республіки Марокко ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 3 (три) пакети червоного кольору з невстановленою речовиною сіро-зеленого кольору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1