1-17/2007
1-в/465/277/20
У Х В А Л А
судового засідання

21.10.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5
особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6
розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України, суд,-
в с т а н о в и в:

заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_5 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 26.05.2017 року до ОСОБА_6 застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.04.2017 року про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання.
На виконання вимог ст.19 ЗУ Про психіатричну допомогу 22.09.2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту. Враховуючи те, що, незважаючи на проведене комплексне медикаментозне лікування та реабілітаційні заходи, утримуються резидуальні маячні ідеї депресивно-параноїдного змісту, розлади настрою, порушення мислення та емоційно-вольової сфери. Повністю відсутня критика до свого стану, спостерігаються періодичні погіршення психічного стану пацієнта, рекомендовано продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника ОСОБА_5 заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, мотивуючи тим, що у ОСОБА_6 відсутня критика до свого психічного стану та вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо продовження лікування йому не заперечував.
Захисник у судовому засіданні підтримала заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 .
Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

ОСОБА_6 проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу на базі КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» (акт судово-психіатричної експертизи №158 від 05.07.2006р.), яка прийшла до висновку, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням шизофренією параноїчної форми і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій він також знаходився у хворобливому стані і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусового лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом.

З 21.09.2007р. по 31.03.2015р. застосовувалися примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на базі ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» згідно Постанови Дрогобицького міськрайонного суду від 27.06.2007р.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2015р. пацієнту було змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на посилений нагляд. З 31.03.2015р. знаходився на лікуванні у ВОПЛ № 2 смт. Олика.
ОСОБА_6 04.04.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Акт комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 15), яка прийшла до висновку, що « ОСОБА_6 , 1976 року народження, продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах відділення посиленого нагляду не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру, проведення соціально-реабілітаційних заходів може бути переведений у відділення із звичайним наглядом психіатричної лікарні за місцем проживання».
Ківерцівський районний суд Волинської області Ухвалою від 24.04.2017р. змінив вид застосування примусових заходів медичного характеру з відділення посиленого нагляду на відділення зі звичайним наглядом по місцю проживання, на виконання якої 26.05.2017р. був переведений з ВОПЛ №2 смт.Олика до КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».
Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 26.05.2017 року до ОСОБА_6 застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.04.2017 року про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання та останнє були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.11.2019 року.
У процесі проведеного комплексного лікування (нейролептики (Трифтазин, Зіпрекса, Азапін, Аміназин, Галоперидол, Галоперидол деканоат), антидепресанти (Амітриптилін), вітамінні засоби, психотерапевтичні групові заняття та реабілітаційні заходи (прогулянки з медперсоналом, перегляд телепередач та читання літератури, курс реабілітаційних заходів на базі відділення), психічний стан хворого дещо покращився та стабілізувався: поведінка зовні впорядкована, відсутні злоба, негативізм, агресивні прояви. У відділенні режиму не порушує, пасивно дотримується рекомендацій та вказівок медперсоналу, призначеного курсу лікування без заперечень, долучається до прогулянок у внутрішньому дворику відділення. Про скоєне розповідає неохоче, але шкодує про це, вважає свій вчинок жахливим.

Однак у пацієнта наявна маячна інтерпретація минулих подій: вважає, що інші пацієнти та медичний персонал в минулому говорили про нього образливі та принизливі речі, через які навіть хотів скоїти суїцид, добре пам`ятає кожне слово, переконаний, що це було насправді. Відмовляється детально описувати «почуте» ним, однак натякає, що це стосується сексуальних тем, перверзій. Додає, що «ті висловлювання настільки принизливі, що не може їх терпіти…мусить тоді якось діяти». Пояснити, чому в певний період про нього говорять, а в інший ні, пацієнт неспроможний, однак, жодним чином не пов`язує це з лікуванням. Продовжує вважати, що до скоєного ним злочину «його довів сусід». Переконаний, що ніколи не був психічно хворим, а «приниження з боку усіх оточуючих» були насправді. Починає обурюватися при спробах заперечення дійсності його переживань, каже: «Ви думаєте, я все вигадав?».

Також утримуються розлади настрою, мислення залишається розірваним, сповільненим за темпом, паралогічним, химерним, з зісковзуваннями. Емоційно-вольові процеси послаблені. Самооцінка занижена. Емоції збіднені, сплощені. Більшість часу проводить наодинці, активно соціальних контактів не створює, намагається уникати конфліктних ситуацій, а також тих пацієнтів, «що в минулому говорили про нього погане» («раптом вони знову почнуть?»). Критика до свого стану на даний час повністю відсутня.

Таким чином, внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування та реабілітаційних заходів досягти значного послаблення хворобливого процесу (стану ремісії) не вдалося. Залишаються актуальними резидуальні маячні ідеї депресивно-параноїдного змісту з галюцинаторними розладами (слухові галюцинації образливого змісту), порушення мислення та інтелектуально-вольової сфери, афективні розлади, повністю відсутня критика до свого стану, регулярно відзначаються погіршення психічного стану пацієнта (фармакологічно контрольовані) у вигляді спалахів невмотивованої підозрілості та агресії. Отже, досягнути стану клінічної стабільності в психічному стані пацієнта, незважаючи на лікування, не вдається. Критика до свого стану на даний час та на момент скоєного повністю відсутня.

Згідно ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування та реабілітаційних заходів досягти значного послаблення хворобливого процесу (стану ремісії) не вдалося. Залишаються актуальними резидуальні маячні ідеї депресивно-параноїдного змісту з галюцинаторними розладами (слухові галюцинації образливого змісту), порушення мислення та інтелектуально-вольової сфери, афективні розлади, повністю відсутня критика до свого стану, регулярно відзначаються погіршення психічного стану пацієнта (фармакологічно контрольовані) у вигляді спалахів невмотивованої підозрілості та агресії. Отже, досягнути стану клінічної стабільності в психічному стані пацієнта, незважаючи на лікування, не вдається. Критика до свого стану на даний час та на момент скоєного повністю відсутня.

Відтак, 22.09.2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту. Враховуючи те, що, незважаючи на проведене комплексне медикаментозне лікування та реабілітаційні заходи, утримуються резидуальні маячні ідеї депресивно-параноїдного змісту, розлади настрою, порушення мислення та емоційно-вольової сфери, повністю відсутня критика до свого стану, спостерігаються періодичні погіршення психічного стану пацієнта, рекомендовано продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Оскільки ОСОБА_6 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим змішаним типом дефекту, що за своїм психічним станом потребує постійного нагляду, й відсутні підстави для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру, а тому заяву слід задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, статтей 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :
заяву заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Повний текст ухвали виготовлено 23.10.2020 року.

Суддя ОСОБА_1