Справа № 947/643/21
Провадження № 1-кс/947/129/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000024 від 05.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 05.01.2021 року до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_5 (м.т.: НОМЕР_1 ) про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , особа, жіночої статі, шукає закладки. Виїздом на місце події було встановлено, що зазначеною в заяві особою є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мала при собі розфасовані згортки з невідомою кристалічною речовиною у кількості 129 штук. (ЄО 342).

За даним фактом СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0000024 від 21.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

05.01.2021 року за адресою: м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 10/4 було проведено огляд місця події під час якого було виявлено 129 згортків з невідомою кристалічною речовиною, які вилучено до сейф-пакету НПУ №INZ2063558, металеву ложку з нашаруванням ґрунту, що загорнуто до аркушу паперу білого кольору та вилучено до сейф-пакету НПУ №INZ1012416.

05 січня 2021 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

05.01.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України у останньої було вилучено мобільний телефон марки «NOMI», чорного кольору із червоними вставками, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператору «лайфселл», слот від сім-картки «лайфселл» із мобільним номером НОМЕР_4 , банківську картку ПриватБанк № НОМЕР_5 .

05.01.2021 року у зв`язку з тим, що вищезазначені предмети, а саме вірогідніше за все належать особі, яка скоїла кримінальне правопорушення та являється предметом злочину, було винесено постанову про визнання речовим доказом.

Метою вилучення зазначених предметів, а саме: мобільний телефон марки «NOMI», чорного кольору із червоними вставками, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператору «лайфселл», слот від сім-картки «лайфселл» із мобільним номером НОМЕР_4 , банківську картку ПриватБанк № НОМЕР_5 є визнання зазначених предметів речовимидоказоми в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, оскільки зазначені предмети є знаряддям вчинення злочину і вірогідно за все містять інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також злочинної поведінки ОСОБА_6 .

Вказані речі являються тимчасово вилученим майном і відповідають ч. 3 ст. 167 КПК України, так як є достатні підстави вважати що вищезазначений предмет може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. А також за зазначеними критеріями відповідають ст. 98 КПК України.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Відповідно до рапорту слідчого власник майна належним чином повідомлена про дату та час розгляду клопотання, однак від участі у розгляді клопотання відмовилась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 05.01.2021 року вищевказані речі та предмети визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000024 від 05.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «NOMI», чорного кольору із червоними вставками, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператору «лайфселл», слот від сім-картки «лайфселл» із мобільним номером НОМЕР_4 , банківську картку ПриватБанк № НОМЕР_5 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1