Єдиний унікальний номер справи 185/9654/19
Провадження № 1-кп/185/243/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001875 від 27 вересня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мензелінська, Республіки Татарстан, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17 березня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

-13 травня 2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 186 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 1 рік 6 міс. за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2009 року, до відбуття визначено 2 роки 6 міс. позбавлення волі,

10 лютого 2012 року звільнений із Божковської ВК Полтавської області № 16 умовно-достроково на невідбутий строк 11 міс. 6 днів,

-12 квітня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-22 липня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 місяців арешту. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднано частково невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року, та визначено за правилами складення покарань, передбачених в ст.72 КК України, ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 міс.,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2019 року, приблизно о 08 год. 30 хв., ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_5 прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою мешкання останньої, де спільно розпивали спиртні напої. В ході відпочинку ОСОБА_3 побачив на кухонному столі, за яким вони сиділи, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», моделі SM-J710FZDUSEK, ІМЕЙ 1 НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2 НОМЕР_2 , золотистого кольору, що належить ОСОБА_6 і об 11.00 год. у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна мобільного телефону.

Приблизно об 11 год. 30 хв. потерпіла ОСОБА_6 почала проводити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 додому, при цьому всі троє встали із-за столу, і почали рухатись до вхідних дверей квартири. ОСОБА_3 , який йшов останнім, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника майна та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу зі столу викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», моделі SM-J710FZDUSEK, ІМЕЙ 1 НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2 НОМЕР_2 , золотистого кольору, що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 2833, 33 грн.

ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та пояснив, що 25 вересня 2019 року, приблизно о 08 год. 30 хв., він спільно з ОСОБА_5 прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони розпивали спиртні напої. Під час відпочинку він побачив на кухонному столі мобільний телефон «Самсунг», і коли ОСОБА_6 вийшла з кімнати і він залишився сам, зі столу викрав вказаний телефон. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України нетяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 місяців арешту. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднано частково невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року, та визначено за правилами складення покарань, передбачених в ст. 72 КК України, ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 25 вересня 2019 року, тобто після постановлення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року, до відбуття покарання за вказаним вироком.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4».

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 43/12.1/729 від 08 жовтня 2019 року в сумі 628 грн. 04 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року та призначити ОСОБА_3 , за сукупністю вироків, остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4» до набрання вироком законної сили, взявши під варту у залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 03 серпня 2020 року.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати ОСОБА_3 часткове відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року з 23 жовтня 2019 року по 03 серпня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. на користь держави.

Речові докази:

-оригінал договору про надання фінансового кредиту під заставу №18.31178/0

від 25 вересня 2019 року щодо мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7», ІМЕЙ НОМЕР_1 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-CD-R диск з відеозаписом з камер внутрішнього відеоспостереження зберігати

в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J 7», ІМЕЙ НОМЕР_3 ,

переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1