Справа №613/1337/20 Провадження № 1-кс/613/1/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухів заяву захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
29.12.2020 до Богодухівського районного суду Харківської області надійшла заява захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_7 .

В обґрунтування заяви захисник пояснив, що суддею Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_7 здійснюється розгляд матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 152 КК України (справа № 613/1337/20). Зазначив, що судом в рамках підготовчого судового засідання по справі за обвинуваченням його підзахисного було задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, яке не відповідало вимогам ст.184 КПК України, а саме, всупереч наведеній нормі, примірник вказаного клопотання прокурором було вручено обвинуваченому та його захисникам за кілька хвилин до початку судового засідання, та без будь-яких додатків. При цьому, додатків до клопотання, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не було надано і суду. Однак, судом було задоволено вказане клопотання без урахування доводів сторони захисту про невідповідність клопотання вимогам закону, чим порушено право ОСОБА_4 на захист, оскільки позбавлено останнього можливості підготувати свої заперечення та надати відповідні докази протягом трьох годин з моменту отримання клопотання. Враховуючи викладене, вважає, що ухвала Богодухівського районного суду Харківської області від 22.12.2020 в частині обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не відповідає приписам ст.370 КПК України, оскільки постановлена з істотними порушеннями права обвинуваченого на захист. Вказані вище обставини, на думку захисника, є підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів у безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_7 та свідчать про те, що суддею не забезпечено принципів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. 1 ст. 21 КПК України. З огляду на наведене, з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кіпріану проти Кіпру», «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Австрії», «Делкурт проти Бельгії», «П`єрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», стверджує про те, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 суддя ОСОБА_7 не забезпечив достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, внаслідок чого підлягає відводу.

Під час судового засідання захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заяву про відвід судді ОСОБА_7 підтримали, просили заявлений відвід задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечувала, просила суд відмовити у її задоволенні, з огляду на відсутність для цього підстав.

Прокурор в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлений належним чином, у надісланому до суду письмовому клопотанні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, з огляду на відсутність обставин, передбачених статтею 75 КПК України, які б виключали участь судді ОСОБА_7 у справі № 613/1337/20.

Представник потерпілої ОСОБА_8 в судове засідання не прибув, просив проводити розгляд заяви за його відсутності у разі згоди потерпілої ОСОБА_6 .

Враховуючи, що прокурор та представник потерпілої належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, беручи до уваги згоду потерпілої на розгляд заяви за відсутності її представника, викладену в письмовому вигляді думку прокурора щодо заявленого відводу, суд вважає за можливе провести розгляд заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 за відсутності прокурора та представника потерпілої.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , думку захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 , дослідивши доводи та обґрунтування заявленого відводу, викладені в заяві, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні судді Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 152 КК України (справа №613/1337/20).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.80 Кримінального процесуального кодексу України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

В силу п.15 ст.7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, зокрема, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

У поданій заяві про відвід захисник ОСОБА_3 посилається на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, стверджуючи про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 152 КК України (справа № 613/1337/20).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Проте, на думку суду, ті підстави, на які посилається заявник у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_7 , не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості судді під час здійснення судового розгляду скарги та не ставлять під сумнів його об`єктивність.

Фактично доводи заяви про відвід зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суду у складі головуючого судді ОСОБА_7 - ухвалою від 22.12.2020 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яку захисник вважає необґрунтованою та прийнятою з порушенням процесуальних норм.

Однак, прийняття такого процесуального рішення саме по собі не свідчить про упередженість судді при розгляді кримінального провадження.

У свою чергу, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді.

Виходячи зі змісту заяви про відвід та пояснень заявника, наданих у судовому засіданні, обвинувачений та його захисник скористались правом апеляційного оскарження ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 22.12.2020 у складі головуючого судді ОСОБА_7 , що підтверджується оглянутим судом примірником апеляційної скарги з відміткою суду апеляційної інстанції про її прийняття.

В судовому засіданні захисник стверджував, що ухвала суду у складі головуючого судді ОСОБА_7 від 22.12.2020 про обрання запобіжного заходу є незаконною та постановленою з порушенням процесуальних норм, разом з тим, підтвердив, що апеляційну скаргу на вказану ухвалу Харківським апеляційним судом наразі не розглянуто, рішення по ній не прийнято.

Зі змісту заяви про відвід та пояснень заявника, наданих у судовому засіданні, з`ясовано, що сумніви в неупередженості судді ОСОБА_7 , на думку заявника, викликає та обставина, що прокурором було невчасно надано стороні захисту примірники клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , а саме, менше, ніж за три години до початку судового засідання. При цьому, судом не було надано часу стороні захисту для ознайомлення зі змістом клопотання та надання доказів його необґрунтованості, зокрема, доказів працевлаштування обвинуваченого, дотримання ним процесуальних обов`язків.

Разом з тим, як підтвердив заявник у судовому засіданні, відвід прокурору, який заявив клопотання про обрання запобіжного заходу, у зв`язку з такими діями заявлено не було.

З наведених доводів заявника вбачається, що захисник був присутній у підготовчому судовому засіданні 22.12.2020 при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу та мав можливість навести свої заперечення проти доводів прокурора стосовно запобіжного заходу.

Також, судом встановлено, що 22.12.2020 клопотання про перенесення підготовчого засідання або оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні з метою надання стороні захисту часу, необхідного для підготовки до розгляду клопотання прокурора та подання доказів відсутності підстав для обрання запобіжного заходу, заявлено не було.

Як пояснив заявник, він не встиг заявити таке клопотання в ході підготовчого судового засідання 22.12.2020.

Крім того, беручи до уваги норми ст. 201 КПК України, суд зауважує, що обвинувачений та його захисник, у разі наявності передбачених законом підстав, не позбавлені можливості звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, виклавши всі доводи щодо можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, скасування або зміну додаткових обов`язків, покладених судом, чи зміну способу їх виконання.

З урахуванням викладеного вище, твердження заявника та обвинуваченого про порушення права на захист, не є підставою для сумніву в неупередженості судді ОСОБА_7 .

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Наявності інших підстав, передбачених частиною першою статті 75 та статтею 76 КПК України, для відводу судді ОСОБА_7 заявником не надано.

Враховуючи викладене, подана заява про відвід не містить передбачених законом підстав для відводу судді, а отже, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 152 КК України (справа №613/1337/20) відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1