Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/2490/20
Провадження № 1-кс/572/447/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2020 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суд Рівненської області, ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000754, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхні Сірогози, Нижньосігорського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121, ч.1 КК України -

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернулись до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121, ч.1 КК України у кримінальному провадженні № 0000754

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 16 вересня 2020 року приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , знаходячись по місцю свого проживання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, спричинив не менше десяти ударів металевою кочергою та декілька ударів металевим совком (точної кількості на даний час в ході досудового розслідування не встановлено) по голові та тулубу особі похилого віку - своїй бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, (згідно інформації КНП «Березнівська ЦРЛ» від 17.09.2020 № 1472), у вигляді: політравми, відкритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, множинних забійних ран голови, переломів ребр справа, відкритого пневмотораксу, підшкірної емфіземи, які згідно п.2.1.2, 2.1.3 б) Наказу від 17.01.1995 Міністерства охорони здоров`я України «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого в Міністерстві Юстиції України 26.07.1995 за №255/791, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_4 , які виразились у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння ОСОБА_7 , органом досудового розслідування, кваліфіковано за ч 1 ст. 121 КК України.

16 вересня 2020 року о 23 годині 45 хвилин відповідно до ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 .

17.09.2020 о 15 год. 25 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Прокурор в судовому засіданні, клопотання підтримав повністю, надав відповідні пояснення.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив з огляду на неможливість спростування ризиків описаних прокурором.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, просить застосувати домашній арешт, оскільки вину визнає.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення особи. З цього правила випливають два природних наслідки, що тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами (справа «Ілійков проти Болгарії », «Бекчієв проти Молдови»). Роль суду при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Згідно практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Роль суду при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону,

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , відповідно до змісту клопотання, є запобігання ризикам, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою середнього віку, раніше не судимий, не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Також слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , що не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, доказів утримання неповнолітніх дітей чи інших осіб не надано.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття під варту слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення слідчому судді доведена і сумнів не викликає, при цьому підтверджуються матеріалами справи та показаннями підозрюваного в судовому засіданні.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання. На даний час, враховуючи обставини справи, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів підозрюваному слідчий суддя вважає недостатнім та передчасним.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосування насильства.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 196, 369, 371, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхні Сірогози, Нижньосігорського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі.

Строк дії ухвали до 17 листопада 2020 року .

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та прокурору. Контроль за виконанням ухвали покласти на Сарненську місцеву прокуратуру.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1