Справа № 309/2537/16-к
Провадження № 1-кп/309/100/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст, в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000423 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, засудженого вироком Ковельского міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2019 року за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 на початку травня 2016 року близько 01.00 години за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи намір на заволодіння чужим майном, подолавши перешкоду у виді паркану, яким огороджена територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , таємно проникли на територію вказаного домоволодіння, з якого викрали два латунні радіатори системи охолодження двигуна автомобіля марки «ВАЗ» вартістю 400 грн. та близько 80 метрів мідного дроту діаметром 0,75 мм, вартістю 212 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 612 гривень.

Дане кримінальне провадження було роз`єднано через оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , та виділенням з нього матеріалів в окреме кримінальне провадження. Відносно ОСОБА_5 . Хустським районним судом від 26.04.2018 року ухвалено обвинувальний вирок.

Розгляд кримінального провадження після встановлення місця перебування ОСОБА_4 в місцях ув`язнення, а саме в державній установі «Маневицька виправна колонія №42» призначався та проводився в режимі відеоконференції за клопотанням самого обвинуваченого.

За вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ст.185 ч.3 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

В своїх показах у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно разом із ОСОБА_5 на початку травня 2016 року, проник на подвір`я біля буднику потерпілого ОСОБА_6 , з якого вони викрали радіатори та мідну проволоку. Крадіжку вони вчинили тому, що думали здати на металобрухт викрадені речі і таким чином заробити кошти на проживання. Потерпілий не має до них матеріальних претензій так як вони в добровільному порядку вирішили питання відшкодування завданої шкоди. Розуміє неправомірність свого вчинку за який розкаюється. Просив суд не призначати йому суворого покарання та зарахувати у строк відбутого покарання час з якого він утримується в місцях ув`язнення за вироком Ковельского міськарйонного суду.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду подав письмову заяву з проханням проводити розгляд кримінального провадження без його участі. Жодних претензій до обвинуваченого не має, цивільного позову не заявляв.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які були спрямовані на незаконне заволодіння чужого майна, а саме викраденням на початку травня 2016 року з подвір`я будинку АДРЕСА_2 , двох латунних радіаторів системи охолодження двигуна автомобіля марки «ВАЗ» та 80 метрів мідного дроту діаметром 0,75 мм, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.185 ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб поєднану з проникненням в інше сховище.

За даними обліку ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 значиться як особа, що раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності, однак його судимості погашені.

Крім цього, під час даного судового розгляду встановлено, що відносно ОСОБА_4 ухвалений вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2019 року, за яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. Вказаний вирок суду набрав законної сили 25 лютого 2019 року.

По місцю постійного проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо. На обліку лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує обставини, які пом`якшують покарання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , беручи до уваги дані що його характеризують, з врахуванням того, що ОСОБА_4 уже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, продовжував вчиняти правопорушення за яке на даний час засуджений та відбуває покарання, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ковельского міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2019 року за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, призначений строк покарання йому рахується від часу його затримання, з 11 жовтня 2018 року із зарахуванням періоду тримання під вартою відповідно до положень визначних ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 25.02.2019 року. Тому, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні слід виходити з положень визначених ч.4 ст.70 КК України, приєднавши до покарання за новим вироком частину не відбутого покарання за попереднім вироком, застосувавши правила складання покарань визначені ст.72 КК України.

У кримінальному провадженні цивільного позову не заявлено, процесуальні витрати відсутні, запобіжні заходи не обиралися.

Речові докази по кримінальному провадженню слід залишити у користуванні власника ОСОБА_6 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 , приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Ковельского міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2019 року у виді трьох місяців позбавлення волі.

За цим вироком остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з моменту його затримання, з 11.10.2018 року, зарахувавши вказаний період до набрання вироком законної сили в строк відбутого покарання.

Речові докази по кримінальному провадженню зазначені в постанові слідчого від 15.06.2016 року латунний радіатор системи охолодження до автомобіля «ВАЗ» та дві металеві частини до цього радіатора - залишити в користуванні власника ОСОБА_6 .

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно надіслати для вручення до місця його ув`язнення та вручити прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1