Справа № 175/3441/19
Провадження № 1-кп/175/91/20
Вирок

Іменем України

20 серпня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001870 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Веселе Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватного підприємця, проживаючого за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

27 липня 2019 року близько 18.00 години ОСОБА_5 , маючи стаж керування транспортними засобами до двох років і керуючи приналежним йому на праві власності технічно справним автомобілем «BMW 5201» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснював рух по проїзній частині об`їзної автомобільної дороги «Південний обхід міста Дніпра» Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь» у напрямку від м. Запоріжжя до м. Кременчука зі швидкістю не менше 90 км/годину.

Під час здійснення руху по вищевказаній ділянці дороги ОСОБА_9 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її зміни, на шляхопроводі об`їзної дороги «Південний обхід міста Дніпра» Н-08 «Бориспіль Кременчук Дніпро Запоріжжя Пологи - Маріуполь» і автодороги Н-11 «Дніпро - Кривий Ріг - Миколаїв» на адміністративній території Дніпровського району Дніпропетровської області у зоні дії дорожніх знаків 1.39 «Інша небезпека (аварійно - небезпечна ділянка)» з табличкою 7.21.2 (вид небезпеки - перекидання транспортного засобу), 7.2.1 (зона дії 1 км), 3.29 «Обмеження швидкості (70)» і 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч» розділу 33 Правил дорожнього руху України, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху і на заокругленні проїзної частини дороги ліворуч втратив контроль над керуванням транспортного засобу, в результаті чого автомобіль у некерованому стані виїхав за межі проїзної частини автомобільної дороги ліворуч і передньою правою та правою боковою частиною здійснив наїзд на дорожнє огородження бар`єрного типу, після чого з`їхав у кювет, де і зупинився.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: рваних ран на зовнішній поверхні правого стегна та правій сідниці (ушиті швами), синця на правому стегні, крововиливів у очеревні та м`язах тазової ділянки з доходженням на клітковину правої нирки, м`язах лівої поперекової ділянки тулубу, правого стегна з переходом на крижово-клубову ділянку, розриву крижово-клубових з`єднань тазу, переломів гілок лобкової кістки ліворуч і праворуч, правої клубової кістки; крововиливів під епікардом і ендокардом серця, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння та призвели до смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 08.45 годині в Дніпропетровській міській клінічній лікарні № 16.

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії ОСОБА_11 , який грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.1, 12.6 б) і 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які встановлюють:

- п.1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п.12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п.12.6 «Поза населеними пунктами на всіх дорогах і на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 (початок населеного пункту) дозволяється рух із швидкістю: б) транспортним засобам, якими керують водії зі стажем до 2 років, - не більше 70 км/год»;

- п.12.9 - «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31»;

Невиконання обвинуваченим ОСОБА_12 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП і смертю пасажира ОСОБА_13 .

У судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_14 свою вину визнав повністю та пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, 27.07.2019 року приблизно о 18.00 годині він, керуючи власним автомобілем «BMW 5201» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перебували його донька та подруга ОСОБА_10 , перевищив швидкість руху, на закруглені дороги втратив контроль на транспортним засобом і виїхав за межі проїзної частини, де зіткнувся з дорожнім огородженням. Під час ДТП ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження та у подальшому померла у лікарні. У скоєному щиросердно кається.

Потерпіла ОСОБА_6 у суді в режимі відеоконференції пояснила, що ОСОБА_10 була її донькою та разом з ОСОБА_12 потрапила в ДТП, від якої померла у лікарні. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила суд призначити умовне покарання.

Провина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини вчинення злочину не оспорюються сторонами.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 29 серпня 2019 року, ОСОБА_14 скоїв кримінальне правопорушення і його необережні дії, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_15 , кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу ОСОБА_11 : раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, фактично працює та позитивно характеризується за місцем проживання, самостійно виховує малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_11 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив з необережності тяжкий злочин, що призвів до смерті людини, а також позиції потерпілої, яка просила не позбавляти ОСОБА_11 свободи, при наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та при відсутності обтяжуючих обставин, суд погоджується з позицією прокурора щодо виду та міри покарання і вважає необхідним призначити основне покарання з випробуванням, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення

обвинуваченого і попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Обговорюючи питання щодо застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, виходячи з обставин і наслідків дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає необхідним призначити таке додаткове покарання у межах строку, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Під час досудового розслідування та судового провадження потерпіла ОСОБА_6 цивільний позов не заявляла.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз.
Відповідно до ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 2512,16 грн. (одержувач платежу УК у Чечел. р-ні м. Дніпра/Чечел. р/24060300, код ЄДРПОУ 37989253, найменування установи банку Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0004008, код бюджетної класифікації 24060300, найменування коду бюджетної класифікації доходу інші надходження, призначення платежу за експертизи № 11/10.2/822 від 28 серпня 2019 року і № 11/10.1/825 від 27 серпня 2019 року, проведені Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України).
Арешт на автомобіль «БМВ-520» реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений за ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2019 року, - скасувати після набрання вироком законної сили, та повернути за належністю власнику.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, направити поштою захиснику, обвинуваченому і потерпілій.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1