печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 , перевіривши клопотання Слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочиніа, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000771 від 20.12.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочиніа, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів.

До початку розгляду клопотання по суті слідчий подав заяву, в якій просить повернути клопотання про тимчасовий доступ для доопрацювання.

Перевіривши заяву слідчого та матеріали клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 КК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Як визначено у п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За таких обставин, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та волевиявлення сторони обвинувачення, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів підлягає поверненню слідчому.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 26, 19, 159, 160, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочиніа, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000771 від 20.12.2018 року - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1