Дата документу 20.08.2020 Справа № 554/7673/20
У Х В А Л А
іменем України
про відмову у відкритті провадження

20 серпня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2020 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_2 в порядку норм ст.19 Конституції України, ст.17 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст.2, 9, 25, 42, 55-60, 206, 303-307 КПК України, в якій він просить: суд першої інстанції Октябрського району в м.Полтаві організувати розгляд по суті скарги не пізніше 72 годин з моменту надходження в усному виді і письмовій формі відповідно до вимог чинного законодавства, за наслідками розгляду скарги слідчий суддя має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади, якщо було порушено права громадянина, виконати дії, передбачені Конституцією України і чинними законами України; скаргу розглядати в присутності працівників ДБР міста Полтави за участю заявника в режимі відеоконференції з установою СІЗО №27 в м.Харкові з урахуванням ст.ст.28, 116-118 КПК України з розрахунку розумного строку в установленому законом порядку, зазначивши, що до скарги будуть надані доповнення по справі, інших вимог у прохальній частині скарги заявником не ставиться.

За змістом скарги заявником наведений довільний виклад положень статей 8, 19, 75 Конституції України, а також зазначено щодо несправедливих та неефективних, на його думку, засобів реагування за належністю направленою ним заявою. Зокрема, з тексту слідує, що 27 липня 2020 року ним як громадянином для захисту та відновлення репутації громадянина, який «ні за що ні про що» постраждав від «нечистих на руку» органів поліції, прокуратури та суду в м.Харкові, і якому інші органи державної влади «не заборгували», але мають встановити істину по справі, подано заяву. З отриманого рішення №Г-7813/15-02-2-20 за вхідним №14142 від 13.08.2020 року, що надано 17.08.2020 року, заявнику вбачається, що начальник другого слідчого відділу О.Глуховеря Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, не згоден з його правовою позицією, вказує йому на явні об`єктивні дані, які свідчать про ознаки скоєного злочину, та незважаючи на положення ст.ст.214-216 КПК України, нехтує його правом громадянина України на звернення до органу державної влади за ефективним засобом реагування щодо скоєного злочину проти здоров`я, власності, честі, гідності та достоїнства. До скарги долучено лист від 05 серпня 2020 року, інших обґрунтувань скарга не містить.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя не вбачає правових підстав для її розгляду по суті та вважає, що у відкритті провадження за такою скаргою потрібно відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом із цим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, які чітко регламентовані кримінальним процесуальним законодавством.

Отже, положеннями п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що особа може звернутися зі скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, однак зі скарги ОСОБА_2 вбачається, що він з такою заявою до правоохоронних органів не звертався.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст.304 КПК України).

У скарзі заявник фактично зазначає про обставини незгоди з його правовою позицією з питань звернення громадянина до органу державної влади за ефективним засобом реагування, попри те, що, на думку заявника, органи державної влади та їх службові особи зобов`язані встановити мету скоєного злочину, а відмова від встановлення правопорушень може здійснюватися Верховною Радою як єдиним законодавчим органом в Україні, у зв`язку з чим вказує на необхідність дотримання вимог законодавства тощо.

Натомість, ОСОБА_2 просить суд організувати розгляд по суті питань цієї скарги, що відповідно до ст.303 КПК України не є предметом розгляду слідчого судді на досудовому провадженні.

Щодо посилань у тексті скарги на норми ст.ст.214-216, 303-307 КПК України, в контексті можливого оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування варто зазначити, що чітких вимог, передбачених КПК України, скарга взагалі не містить.

Слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Так, відповідно до ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником чи виявлених з іншого джерела.

Тобто, реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише заяви та повідомлення, які містять відомості про кримінальні правопорушення.

З представлених суду документів не вбачається, що ініціатор скарги, звертаючись до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, із заявою від 20 липня 2020 року, зазначав у ній будь-які відомості про вчинення кримінального правопорушення або щонайменше якісь ознаки злочину, і що ним була подана заява саме про кримінальне правопорушення. Жодні об`єктивні дані про це як у скарзі, так і доданих до неї матеріалах відсутні.

Більше того, із долученого заявником листа від 05 серпня 2020 року вбачається, що у своїй заяві ОСОБА_2 просив лише направити для офіційної зустрічі з ним уповноваженого представника слідчого управління Територіального управління, розташованого у м.Полтаві.

Окрім цих вимог у надісланій заяві не було викладено будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК України є підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом із тим, у згаданому листі-відповіді заявнику запропоновано у разі наявності відомостей про кримінальне правопорушення повідомити їх на адресу Територіального управління.

Наведене у сукупності свідчить про відсутність факту бездіяльності, оскільки обов`язок внесення відомостей за заявою особи про кримінальне правопорушення до ЄРДР покладений на посадову особу органу, до якого надійшла така заява.

Отже, заявником оскаржується бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, яка з боку останніх фактично відсутня, а отже не може бути оскаржена, оскільки ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, вимоги якої не містять обставин, передбачених ч.1 ст.303 КПК України.

Абстрактна бездіяльність не може бути предметом розгляду слідчого судді в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя вважає, що порушені у даній скарзі питання виходять за межі переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч.1 ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки відсутні передумови для оскарження, зокрема, факт звернення із заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, а отже, наявні підстави, передбачені ч.4 ст.304 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 24, 26, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1