Дата документу 30.10.2020 Справа № 554/9152/19
У Х В А Л А
іменем України
30 жовтня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000811 від 05 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

22 жовтня 2020 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла заява підозрюваного ОСОБА_3 , в якій він просить задовольнити відвід слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000811 від 05 вересня 2019 року.

Свою заяву мотивує тим, що у провадженні слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000811 від 05 вересня 2019 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

ОСОБА_3 зазначає, що 11 вересня 2020 року він звернувся до слідчого ОСОБА_6 із клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000811. У зв`язку з ненаданням матеріалів для ознайомлення 17.09.2020 року підозрюваний звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого, яку в подальшому було задоволено, зобов`язано слідчого розглянути клопотання і повідомити про результати розгляду заявника. Однак станом на 19.10.2020 року слідчий ОСОБА_6 не надав матеріали для ознайомлення, ухвалу слідчого судді не виконав. Такі дії слідчого викликають у ОСОБА_3 сумніви в його неупередженості відносно нього, оскільки, на його думку, останній не виконує своїх процесуальних обов`язків.

За змістом заяви посилається на обставини, які на його думку, вказують про необґрунтованість та незаконність пред`явленої підозри, та порушення слідчим положень процесуального законодавства.

Зокрема, слідчий ОСОБА_6 незаконно проводить досудове розслідування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки ще 11 вересня 2020 року сторона захисту під час допиту ОСОБА_3 повідомила сторону обвинувачення про ту обставину, що кримінальне провадження відносно нього незаконно перебуває у ДБР, оскільки ОСОБА_3 як службовій особі інкримінується більше 5 млн. грн. заподіяної шкоди, а відповідно до п.1 ч.4 ст.216, п.2 ч.5 ст.216 КПК України досудове розслідування у такому кримінальному провадженні, на його думку, повинно здійснюватися детективами Національного антикорупційного бюро України. Разом із тим, сторона обвинувачення одні і ті ж наслідки використовує кваліфікуючою ознакою одночасно трьох злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 та ч.5 ст.191 КК України. При цьому вважає, що тяжкі наслідки за чт.364 КК України у вигляді 5551694,92 грн. не можуть знаходитися у причинному зв`язку із діями ОСОБА_3 , оскільки сторона обвинувачення стверджує, що такі наслідки виникли ще при порушенні законодавства КП «Еко Дніпро» та ТОВ «Дніпроековтор» при здійсненні будівництва, тобто такі наслідки знаходяться саме у причинному зв`язку із їхніми діями, а не з діями ОСОБА_3 . За таких обставин, у його діях відсутній не лише склад злочину, передбачений ч.2 ст.364 КК України, а й склад злочину за ч.1 ст.366 КК України, а тому вищевказані дії слідчого викликають у підозрюваного сумнів у його неупередженості та вважає їх свавільними, оскільки той навмисно порушує вимоги кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку з чим звернувся із даною заявою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлений відвід слідчому ОСОБА_6 підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у письмовій заяві про відвід.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду письмові заперечення, в яких не погодився із заявою підозрюваного про відвід, вважає її необґрунтованою, оскільки у ній не наведено жодних підстав, передбачених статтею 77 КПК України, для відводу слідчого. З урахуванням викладеного, просить проводити розгляд заяви без участі та відмовити у задоволенні заявленого відводу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали, необхідні для вирішення заяви про відвід, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Також статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Під час розгляду вказаної заяви слідчим суддею встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0000811 від 05 вересня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.367, ч.5 ст.191 КК України.

Як вбачається з копії витягу з ЄРДР слідчим, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000811, зокрема, є слідчий ОСОБА_6 .

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус підозрюваного.

Основними аргументами заяви про відвід зазначені незаконність/безпідставність здійснення слідчим досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , відсутність процесуального реагування на заявлені клопотання, що свідчить про упередженість даної особи.

Для вирішення питання про те, чи є підстави для відводу слідчого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000811 відносно підозрюваного, необхідно перевірити наявність підтверджуючих фактів, які б породжували сумніви щодо відсутності неупередженості слідчого у зазначеному провадженні.

Під час розгляду заяви слідчим суддею встановлено, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого ОСОБА_6 , що передбачені діючими нормами КПК України.

Так, слідчим суддею, в межах дослідження та оцінки фактів, що повідомлені учасниками, та які випливають із досліджених матеріалів, не встановлено будь-якої особистої зацікавленості слідчого або його упередженості в розумінні п.3 ч.1 ст.77 КПК України.

Доводи захисту зводяться до оспорювання підстав здійснення слідчим його процесуальних повноважень, його професійної компетенції, тлумачення норм КПК України тощо.

Оцінюючи доводи підозрюваного та його захисників про те, що слідчим не дотримано вимоги щодо підслідності розслідуваного у кримінальному провадженні злочину, слідчий суддя виходить з того, що спори про підслідність вирішує керівник прокуратури вищого рівня, тоді як слідчий повинен діяти у межах своїх повноважень та у порядку, встановленому нормами КПК України з початку кримінального провадження та до його завершення.

Згідно з вимогами п.3 ч.2 ст.36, ст.ст.216, 218 КПК України визначення підслідності кримінального провадження та місця проведення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора,

Положеннями ст.218 КПК України визначено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим,відповідно до положень ч.2 ст.218 КПК України, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Таким чином, визначення підслідності належить до повноважень прокурора. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності НАБУ, вирішує Генеральний прокурор або його заступник відповідно до ч.5 ст.218 КПК України.

Слідчий суддя, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, приходить до переконання про відсутність підстав стверджувати, що слідчий ОСОБА_6 виявляє особисту упередженість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки слідчого, безпосередньо пов`язаних зі здійсненням ним досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000811, чи висловлювань слідчим думки, позиції щодо його розслідування. При цьому заявником не надано належних та допустимих доказів того, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості цього слідчого.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність слідчого. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання сторони захисту щодо відсутності безсторонності у певного слідчого об`єктивно виправдані.

Натомість, доводи, наведені в обґрунтування заяви про відвід, не можуть слугувати підставою для відводу слідчого, оскільки сам по собі факт неправильного проведення досудового розслідування, окремих слідчих та процесуальних дій, що на думку заявника мало місце, не свідчить про упередженість слідчого.

Крім того, варто зазначити, що сторона кримінального провадження у випадку незгоди із рішеннями, прийнятими слідчим, діями чи бездіяльністю останнього, вправі реалізувати гарантовані чинним КПК України механізми оскарження. Сторона кримінального провадження не може заявити відвід слідчому лише з підстав незгоди з процесуальними рішеннями чи діями слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження.

Так, із представлених суду документів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 при зверненні зі скаргами до слідчого судді скористався гарантованим йому кримінальним процесуальним законодавством правом на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування, та відповідними ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2020 року, а також від 01 жовтня 2020 року такі скарги у кримінальному провадженні №0000811 було вирішено за встановленою процедурою.

Разом із тим, із представлених суду матеріалів вбачається, що вимогу сторони захисту про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, на яку, серед іншого, посилається підозрюваний у своїй заяві, за відповідним клопотанням було задоволено стороною обвинувачення та надано дозвіл на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в межах, що не зашкодять інтересам потерпілої сторони та досудовому розслідуванню в цілому, про що повідомлено захисника підозрюваного.

Також 28 жовтня 2020 року підозрюваному ОСОБА_3 та його захисникам ОСОБА_5 і ОСОБА_7 направлені повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, і цього ж дня складено протокол про надання підозрюваному ОСОБА_3 та його захисникам ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 доступу до усіх матеріалів досудового розслідування №0000811 в 10-ти томах, що підтверджено підписами останніх.

З урахуванням викладеного, на думку слідчого судді, заявлений відвід містить лише оціночні судження щодо дій слідчого та не містить об`єктивно підтверджених даних про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості або особистій заінтересованості слідчого ОСОБА_6 , що виключають його участь у даному кримінальному провадженні, натомість, доводи підозрюваного ґрунтуються переважно на припущеннях та зводяться до оцінки здійснення слідчим своєї професійної діяльності щодо організації проведення слідчих та процесуальних дій, тоді як сама по собі незгода сторони захисту із процесуальними діями слідчого та прийнятими процесуальними рішеннями не є такими даними. Окрім того, встановлено, що всі аргументи сторони захисту були предметом дослідження слідчого судді, були почуті та оцінені, та за відповідними зверненнями були прийняті процесуальні рішення. Крім того, такі аргументи можуть бути заявлені стороною захисту під час розгляду кримінального провадження по суті, де здійснюється фактична перевірка досліджених доказів на предмет їх належності та допустимості.

Професійна компетенція слідчого, а також тлумачення норм кримінального процесуального кодексу не належить до повноважень слідчого судді при розгляді заяви про відвід.

У п.30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява №49684/99 від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: «… Незважаючи на те, що п.1 ст.6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…».

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що заявником не доведено, з посиланням на докази, підстав заінтересованості або обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого ОСОБА_6 в результатах даного кримінального провадження, і судом таких не встановлено, тому, із врахуванням вимог статті 80 КПК України, згідно з якою відвід повинен бути вмотивованим, слідчий суддя дійшов до висновку, що підстави для задоволення заяви підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.ст.77, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000811 від 05 вересня 2019 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1