Номер провадження: 11-кп/813/1666/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2020 року у кримінальному провадженні №0004639, внесеному до ЄРДР 27.08.2019 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), українець, громадянин України, маючий вищу освіту, працюючий водієм в ПП «Гранд Логістика», не одружений, маючий на утриманні малолітнього сина - 2015 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортним засобом.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з випробувальним терміном 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 не обирався.
З ОСОБА_9 на користь держави в особі Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз стягнуто затрати, витрачені на залучення експертів у зв`язку з проведенням:
- судової авто-технічної експертизи у сумі 5 024,00 гривень (п`ять тисяч двадцять чотири гривні).
- судової авто-технічної експертизи за обставинами ДТП у сумі 2 355,00 гривень (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять гривень).
- судової транспортно трасологічної експертизи, у сумі 2 355,00 гривень (дві тисячі триста пятдесят пять гривень).
Вирішено долю речових доказів.
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

26.08.2019р., приблизно об 00.50 годині, при увімкненому зовнішньому міському електричному освітленні та необмеженій видимості, при сухому дорожньому покритті, у Приморському районі м. Одеси, ОСОБА_9 керуючи легковим автомобілем «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_1 (ходова частина, рульове керування, гальмова система та система дальнього світла головних фар якого на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в технічно справному стані), із увімкненим дальнім світлом головних фар на автомобілі, здійснював рух по лівій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Катерининська у м. Одесі з боку вул. Малої Арнаутської в напрямку вул. Базарної, на якій організовано двосторонній рух по двом смугам руху у кожному напрямку, які поділені дорожньою розміткою 1.3 Правил дорожнього руху України.
При під`їзді до регульованого перехрестя вул. Катерининська - вул. Велика Арнаутська, режим проїзду транспортних засобів на якому та режим руху пішоходів на якому на момент дорожньо-транспортної пригоди регулювався автоматичними світлофорами, що працювали у справному штатному режимі, при виникненні необхідності виконання маневру лівого повороту з вул. Катерининська на вул. Велику Арнаутську водій ОСОБА_11 був не уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух, вчасно реагувати на можливу зміну дорожньої обстановки, перед зміною свого напрямку руху та виконання маневру лівого повороту не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не в`їхавши на регульоване перехрестя вул. Катерининска - вул. Велика Арнаутська, завчасно прийняв відворот руля вліво по ходу свого напрямку руху, перетнув дорожню розмітку 1.3 згідно Правил дорожнього руху України, що поділяє зустрічні транспортні потоки проїзної частини вул. Катерининська, яку перетинати заборонено, тобто виїхав у зустрічну смугу руху проїзної частини вул. Катерининська та в наступному почав виконувати маневр лівого повороту з проїзної частини вул. Катерининська на проїзну частину вул. Велика Арнаутська, не надавши переваги в русі зустрічному транспорту: мотоциклу «Zongshen Z200», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який здійснював рух по лівій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Катерининська з боку вул. Базарної в напрямку вул. Мала Арнаутська, тобто у зустрічному з автомобілем «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_3 напрямку руху та проїжджав дане перехрестя у прямому напрямку руху, в результаті чого допустив зіткнення з даним мотоциклом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Zongshen Z200», р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня».
ОСОБА_12 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому лобної та лівої тім`яної кісток, черепно - мозкової травми в формі забою головного мозку середньої важкості, забою м`яких тканин лобної області, множинних садин кінцівок, забою м`яких тканин правого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузову легкового автомобіля, мотоцикла та дорожнього покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та мотоцикла) 26.08.2019 року, і відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.
В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Mitsubishi Galant», р.н. НОМЕР_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом належного виконання вимог дорожньої розмітки 1.3, вимог пунктів 11.4, 16.6, 10.1 Правил дорожнього руху України та дії даного водія знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Водій мотоцикла «Zongshen Z200», р.н. НОМЕР_2 належним виконанням вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді та перебував в аварійній ситуації.
Таким чином, водій ОСОБА_9 своїми необережними діями допустив порушення вимог дорожньої розмітки 1.3., вимог п. п. 2.3. (б), 10.1, 11.4., 16.6. 31.1., 31.4.3. (а) Правил дорожнього руху України.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржений вирок суду скасувати в частині призначеного покарання обвинуваченому, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік 5(п`ять) місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування основного покарання з випробовуванням на 1 (один) рік та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України. В іншій частині залишити вирок суду без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що, на думку прокурора, висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а призначене судом покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що судом при призначенні покарання не взято до уваги обставини, при яких обвинувачений ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст.286 КК України, а також тяжкість наслідків злочину, що виразились у отриманні потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, також те, що потерпілий є неповнолітнім.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу; обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, та узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно, що не оскаржується в апеляційній скарзі, а саме, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті (санкції частини статті) Кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Проте, на думку апеляційного суду, призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства та призначив ОСОБА_9 покарання, яке є несправедливим внаслідок м`якості.
Санкція ч.2 ст. 286 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_9 передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Пленум Верховного Суду України у пункті 21 своєї постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначив, що у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286, ст.287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Так, судом першої інстанції встановлено, що злочин був вчинений обвинуваченим шляхом порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, а наслідком його дій стало отримання неповнолітнім потерпілим ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що значно підвищує суспільну небезпеку зазначеного кримінального правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції, наведений у вироку, щодо можливості не призначати ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, а тому за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За наведених підстав, апеляційний суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, засудженого ОСОБА_9 слід звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим терміном 1 (один) рік; а на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно абзацу 2 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 12 червня 2009 року), рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора щодо скасування вироку в частині призначення покарання, підлягає частковому задоволенню, з ухваленням нового вироку та призначенням обвинуваченому більш суворого покарання, з урахуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин вирок суду відносно ОСОБА_9 в частині призначення покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.
Керуючись ст. ст. 407,409,413,414, 420 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргупрокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 частково задовольнити.
Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2020 року у кримінальному провадженні №0004639, внесеному до ЄРДР 27.08.2019 року, відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України в частині призначення покарання - скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 286 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік 5 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим терміном 1 рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
В іншій частині вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2020 року залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4