Справа № 632/937/20
провадження № 1-кп/632/86/20

Вирок

Іменем України

30 липня 2020 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нове Первомайського району Харківської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, засудженого: 13 лютого 2003 року Первомайським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років і шести місяців позбавлення волі,на підставі ст. 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; 23 жовтня 2003 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 69, 70,71 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 10 травня 2005 року цим же судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до чотирьох років позбавлення волі,звільненого 11 липня 2007 року у зв`язку із відбуттям строку покарання; 16 вересня 2009 року цим же судом за ч. 1 ст. 122 КК України до трьох років позбавлення волі,на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, 27 вересня 2011 року звільненого від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку; 05 грудня 2013 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік і шість місяців, 17 червня 2015 року звільненого від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку; 16 лютого 2016 року цим же судом за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна,звільненого 06 березня 2020 року умовно - достроково на один рік і дев`ятнадцять днів на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 27 лютого 2020 року,обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив розбійний напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння майном останньої, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілої, за наступних обставин.

Так, 28 квітня 2020 року близько восьмої години ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходилися в квартирі АДРЕСА_3 , де спільно вживали алкогольні напої.

За цих обставин у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір,діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_6 , яка знаходилася у зазначеній квартирі та відкрито заволодів їїмайном мобільним телефоном марки «XiomiRedmiNote 7», вартістю 3167 гривень, вирвавши його із рук потерпілої.

Оскільки ОСОБА_6 почала вимагати у ОСОБА_4 повернути належне їй майно, у обвинуваченоговиник умисел на заволодіння зазначеним мобільним телефоном та іншим майном ОСОБА_6 , шляхом вчинення нападу на неї, поєднаного із насильством,небезпечним для здоров`я потерпілої.

Продовжуючи перебувати у зазначеному житлі ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння майном потерпілої, напав на ОСОБА_6 , наніс їй декілька ударів рукою в обличчя, після чого заволодів ювелірною прикрасою сережкою, вартістю 549 гривень 81 коп., зірвавши її злівого вуха потерпілої, продовжуючи свої протиправні дії обвинувачений повалив ОСОБА_6 на підлогу та, викручуючи потерпілій праву кисть,намагався зняти з пальців прикраси,виготовлені із золота два кільця, однак зробити цього не зміг.

Заволодівши майном, що належало ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном марки «XiomiRedmiNote 7» та сережкою, ОСОБА_4 з викраденим з місця вчинення злочину зник, обернувши його на свою користь, заподіявши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 3716 гривень 81 коп.

Крім того, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 легкітілесні ушкодження синці в лівій підочній ділянці, по долонній поверхні проксимальної та середньої фаланги 3-го пальця і в області проксимально-серединного суглобу 4-го пальця правої кисті; садно по зовнішній поверхні правої гомілки в нижній третині,та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я частковий розрив зв`язки правого променезап`ясткового суглобу та кисті.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

29 липня 2020 року між процесуальним керівником прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000202, та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , з наданням потерпілою ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладання угоди, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, що йому інкримінується, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення під час судового провадження.

Також вказаною угодою сторони узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців, а також остаточне покарання, яке повинно бути визначене ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 лютого 2016 року, у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що йому інкримінується. Зазначив про те, що він щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового розслідування. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор, думку якого підтримав захисник, вважає, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ним та обвинуваченим.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремої особи, у якому бере участь потерпіла.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння; рецидив злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 на укладання відповідної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65 67, 71 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставини, яка пом`якшує покарання та обставин, які обтяжують покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення йому узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Приймаючи до уваги призначення покарання у виді позбавлення волі, яке ОСОБА_4 належить відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_4 , залишити без змін.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 980 гривень64 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 липня 2020 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців.

На підстав ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 лютого 2016 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 28 квітня 2020 року, тобто з дня його затримання, зарахувавши в строк відбування покарання час знаходження під вартою до ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор».

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 980 гривень 64 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: прикрасу із золота 585 проби, вагою 0,64г та мобільний телефон марки «XiomiRedmiNote 7», які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1