Справа № 702/395/20
Провадження № 1-кп/702/73/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 19.05.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Монастирище Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, не одруженої, позбавленої батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 не з`явився,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 18.05.2020 близько 16 год, перебуваючи на території, що прилягає до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливою метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, шляхом вільного доступу, умисно, скориставшись тимчасовою відсутністю власника, таємно викрала у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Redmi 7a», ринкова вартість якого згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № 10/918 від 10.06.2020 станом на 18.05.2020 могла становити 1985, 00 грн, та чохол на телефон чорного кольору, ринкова вартість якого, згідно вказаного висновку експерта, станом на 18.05.2020 могла становити 113,00 грн, в результаті чого спричинила ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2098,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та показала, що 18.05.2020 близько 16 години перебувала біля магазину «Тетяна», що по вул. Соборна в м. Монастирище. Побачила телефон, який лежав на столі та вирішила його викрасти. Телефон викрала для власного використання. У вчиненому щиро кається, зробила для себе відповідні висновки та просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачена визнає свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, щиро розкаюється у вчиненому, показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у зв`язку із поганим станом здоров`я. Цивільний позов заявляти не бажає. У вирішенні питання з приводу призначення міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 та інших питань, які будуть виникати в ході судового розгляду справи, покладається на думку суду.

З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, учасники судового провадження, які з`явились у судове засідання, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченої і ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням відповідних доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди, розміру процесуальних витрат, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Суд, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснив положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України вона буде позбавленна права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2020 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000105 за заявою ОСОБА_5 про викрадення невідомими особами телефона марки «Redmi 7a» і спричинення матеріальних збитків.

Відповідно до власноруч написаної ОСОБА_6 заяви, нею 19.05.2020 добровільно видано працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi 7a» чорного кольору та шкіряний чохол чорного кольору, про що свідчить протокол добровільної видачі від 19.05.2020.

Згідно з протоколом огляду предмета від 20.05.2020 оглянуто та вилучено мобільний телефон марки «Redmi 7a» чорного кольору та чохол на телефон чорного кольору та постановою слідчого від 20.05.2020 визнано оглянуті предмети речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до схоронної розписки від 18.07.2020 телефон марки «Redmi 7a» чорного кольору та чохол на телефон чорного кольору передано ОСОБА_5 .

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 10.06.2020 № 10/918, ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi 7a», станом на 18.05.2020 могла становити 1985, 00 грн та чохла на телефон чорного кольору станом на 18.05.2020 могла становити 113,00 грн.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи № 10-000918 від 10.06.2020 в кримінальному провадженні № 0000105 витрати на проведення даної експертизи склали 980,70 грн.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушенні доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, згідно з рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.02.2020 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачена з урахуванням положень ст. 4, 5, 12 КК України (в редакції чинній на дату ухвалення вироку) вчинила кримінальний проступок.

Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченій суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченій суд не вбачає.

При визначенні виду покарання суд враховує, що обвинувачена не працює, що унеможливлює призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт, призначення покарання у виді громадських робіт суд вважає недоцільним та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення. Також суд вважає, що призначення покарання у виді арешту для ОСОБА_3 є таким, що нестиме для обвинуваченої надмірний тягар.
При визначенні виду покарання суд враховує також відношення самої обвинуваченої до вчиненого кримінального проступку, засудження нею власної поведінки в судовому засіданні, позицію потерпілого, який немає претензій до обвинуваченої та те, що кримінальним проступком не завдано тяжких наслідків, вона в силу ст.89 КК України раніше не судима та вважає з урахуванням всіх наведених вище обставин, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити їй покарання у виді обмеження волі, звільнивши засуджену від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Доказів наявності обставин, які виключають призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі суду не надано.

При визначенні розміру покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, в даному випадку, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченою своєї вини, суд застосовує положення ст. 69-1 КК України.

Суд вважає, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч.1-3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З урахуванням положень ч. 1-3 ст.5 КК України суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням редакції санкції на момент винесення вироку, а саме на 05.08.2020.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.
Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 118, 122 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Керуючись ст. 75-76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі звільнити з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

1. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Монастирище Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати пов`язані із залученням експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи № 10/918 від 10.06.2020 у розмірі 980 (дев"ятсот вісімдесят) грн 70 коп.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Redmi 7a» та чохол на телефон чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 , звільнивши його від схоронної розписки.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Копію вироку інші учасники судового провадження можуть отримати після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1