УХВАЛА

27.07.2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 для вирішення питання про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, у відповідність до вимог Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2019 року ОСОБА_5 , засуджено за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та який перебуває на обліку в Київському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області.
Представник Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.
Прокурор ХМП №2 Харківської області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій розгляд просила проводити за її відсутності, подання підтримала.
Відповідно до ст. 539 ч. 5 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про ввесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 309 ч. 1 КК України, згідно яких незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст. 74 ч. 3 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки призначене вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.09.2019 року ОСОБА_4 , покарання за ст. 309 ч. 1 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону від 22.11.2018 року №2617-VIII, суд вважає за необхідне подання органу пробації задовольнити та привести вирок суду у відповідність із вказаним Законом, пом`якшити раніше призначене покарання з одного року та шести місяців позбавлення волі на один рік та шість місяців обмеження волі.

При цьому, суд враховує застереження, передбачені ст. 61 ч. 3 КК України, щодо неможливості застосування до військовослужбовців строкової служби покарання у вигляді обмеження волі, та застосовує вказаний вид покарання, оскільки ОСОБА_4 , згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2019 року, проходить військову службу у НОМЕР_1 за контрактом.

Керуючись ст.ст. 5, 72, 74 КК України, ст.ст. 537 ч. 9, 539 ч. 5 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання - задовольнити.

Привести у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 309 ч. 1 КК України, засудженого до 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а саме:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим: за ст. 309 ч. 1 КК України до обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В іншій частині вирок залишається без змін, і не потребує приведення до відповідності.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя - ОСОБА_7