Справа № 520/8664/19
Провадження № 1-кп/947/1274/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представників потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 03.04.2019 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з середньою-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року, ОСОБА 3 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) перебуваючи в невстановленому місці в межах м. Одеси, при особистій зустрічі з ОСОБА_9 , розкрив останньому загальний план організованої групи на вчинення незаконного заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_2 , дійсним власником якої був ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.07.1993 року № НОМЕР_1 та договору дарування від 28.09.2007 року зареєстрованого в реєстрі за №6089 нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_9 ОСОБОЮ 3 було запропоновано за винагороду в сумі 500 доларів США, виконати дії, відповідно до відведеної йому ролі у складі організованої групи, а саме: в ролі підставної особи виступити продавцем квартири АДРЕСА_2 , яка йому не належить, представляючись анкетними даними власника об`єкту нерухомості ОСОБА_4 та з метою посвідчення нотаріусом правочину з відчуження квартири ОСОБА_4 ввести в оману нотаріуса, а з метою заволодіння грошовими коштами від такого правочину, ввести в оману покупця квартири.

На вказану пропозицію, ОСОБА_9 , керуючись прямим умислом, корисливим мотивом та метою особистого збагачення, надав свою добровільну згоду.

Після чого, в серпні 2018 року, перебуваючи в невстановленому місці в межах м. Одеси, реалізуючи свій злочинний намір, діючи згідно відведеної йому в складі організованої групи ролі, ОСОБА_9 передав ОСОБА 3 фотокартки з його зображенням формату 3 см на 4 см з метою виготовлення підроблених документів.

В подальшому, у невстановлений час ОСОБА_9 разом з ОСОБОЮ 4, ОСОБОЮ 2 (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) та ОСОБОЮ 3, які мали вільний доступ до приміщення вищевказаної квартири, сумісно відвідали зазначений об`єкт нерухомості.

Далі, перебуваючи в невстановленому місці в межах м. Одеси, ОСОБА 3, діючи згідно відведеної йому ролі, роз`яснив ОСОБА_9 порядок дій та поведінки при укладенні договору купівлі продажу та після його укладення.

Через невстановлений нетривалий час, вищевказану квартиру вирішила придбати ОСОБА_5 , яка не була обізнана про незаконну діяльність членів організованої групи.

У подальшому, 21.08.2018 року, перебуваючи в невстановленому місці в межах м. Одеси ОСОБА_9 отримав від ОСОБА 3 підроблені правовстановлюючі документи на квартиру: договір дарування на бланку серії ВКА №059840, від 21.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , свідоцтво про право власності на житло від 27.07.1993 року № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 та підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області з анкетними даними ОСОБА_4 та вклеєною фотокарткою ОСОБА_9 , та картку фізичної-особи платника податків, видану на ім`я ОСОБА_4 .

В той же день, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що викладені обставини в наданих йому ОСОБОЮ 3 документах не відповідають дійсності, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого збагачення, діючи за попередньою змовою з ОСОБОЮ 2, ОСОБОЮ З, та ОСОБОЮ 4, перебуваючи у приміщенні офісу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_3 , представляючись та діючи від імені власника квартири - ОСОБА_4 , ввівши тим самим нотаріуса в оману, використав, надавши останньому завідомо підроблені документи, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області з анкетними даними ОСОБА_4 , картку фізичної - особи платника податків, видану на ім`я ОСОБА_4 , та правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості, які він раніше отримав від ОСОБИ 3, з метою укладення договору купівлі-продажу.

В той же час, в тому ж місці, тим же способом ОСОБА_9 діючи умисно, керуючись прямим умислом, корисливим мотивом та метою особистого збагачення ввів в оману покупця зазначеного об`єкту нерухомості ОСОБА_5 , завіривши останню, що саме він є ОСОБА_4 , а так само і власником квартири АДРЕСА_2 .

У той же день, близько 11:00 годин, діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання вказівок ОСОБИ 3, ОСОБА_9 прийняв участь в укладенні договору купівлі продажу вищезазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , згідно якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 придбала квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , отримавши при цьому від ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 25 000,00 доларів США, що станом на 21.08.2018, відповідно до курсу НБУ, становить 675 000,00 гривень.

У подальшому, ОСОБА_9 передав грошові кошти ОСОБІ 2 та ОСОБІ 3, які очікували ОСОБА_9 біля приміщення приватного нотаріусу ОСОБА_12 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі.

Через декілька днів ОСОБА_9 отримав 500 доларів США від ОСОБА 3 в якості винагороди.

Таким чином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах та ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підроблених документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, влітку, у серпні місяці 2018 року, до нього прийшов ОСОБА_13 , та повідомив, що потрібно допомогти товаришу. Допомога полягала в тому, що ОСОБА_9 , за матеріальну винагороду, повинен виступити продавцем квартири по підробленим документам, на що він надав відмову, однак, оскільки ОСОБА_14 наполегливо йому пропонував це зробити, згодом він погодився, щоб ОСОБА_15 "відчепився" від нього, та, окрім того, він перебував у скрутному матеріальному становищі, оскільки в нього хворіла сестра, яка потребувала коштовного лікування. Згодом ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_9 , що йому потрібні 2 фотографії 3х4. Через деякий час ОСОБА_13 віддав йому підроблений паспорт з вже вклеєними фотографіями, на першій сторінці була чорно-біла фотографія, на другій сторінці була кольорова фотографія, та запропонував потренуватися підписуватися від імені власника паспорта. Згодом вони потрапили до вказаної квартири по АДРЕСА_5 , 2-й чи 3-й поверх, разом із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ) та оглянули її. В квартирі зовсім не було ремонту, вона була в жахливому занедбаному стані, та в ній жили голуби. Вказані особи повідомили йому що квартира належить ОСОБА_4 , однак останній там не проживає та вони хочуть продати квартиру.

Згодом він отримав правостановлюючі документи на квартиру від ОСОБА_20 та в цей же день уклав угоду у нотаріуса, підписавшись від імені ОСОБА_4 та отримавши від ОСОБА_5 25000,00 доларів США, які він одразу передав ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , які чекали його біля нотаральної контори. Через декілька днів ОСОБА_15 привіз йому 500 доларів США в якості винагороди.

Крім того, обвинувачений пояснив, що визнає цивільний позов заявлений ОСОБА_5 лише в частині своєї участі, а саме в розмірі 1/5 частини, а позов ОСОБА_4 не визнає взагалі.

Також ОСОБА_9 наголошував на тому, що ним були викриті співучасники скоєння вказаного кримінального правопорушення, про яких він надав інформацію органам досудового слідства, та він всіляко сприяв правоохоронним органам у розкритті вказаного кримінального правопорушення.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах та ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підроблених документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а також виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність декількох пом`якшуючих обставини та відсутність обтяжуючих обставин, щире вибачення перед потерпілими проголошене в ході останнього слова обвинуваченого, позитивну характеристику обвинуваченого, відсутність судимостей, наявність на утриманні хворої матері та постійного місця проживання, надання обвинуваченим викривальних показів в якості свідка в рамках іншого кримінального провадження відносно інших учасників організованої групи, а також думку прокурора про необхідність призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі та необхідність звільнення від його відбування з випробуванням - суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків передбачених у ст. 76 КК України.

Згідно до вимог ст. 128 КПК України, цивільний позов пред`являється до обвинуваченого, який за законом несе відповідальність за шкоду завдану його діями.

При вирішенні питання щодо стягнення шкоди заподіяної потерпілій ОСОБА_5 , оскільки особи, разом з якими діяв ОСОБА_9 не визнані винними за вироком суду у встановленому законом порядку та їхня вина поки що не доведена, шкода підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 в повному обсязі згідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

У зв`язку з викладеним заявлений потерпілою ОСОБА_5 , цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, яка є документально підтвердженою відповідними письмовими доказами - підлягає повному задоволенню, та з обвинуваченого ОСОБА_9 належить стягнути завдану шкоду, згідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, як з особи яка завдала цю шкоду, в розмірі 1 409 964, 61 грн.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_4 , враховуючи її обгрунтованість: погіршенням нормальних життєвих стосунків, стресу, постійної участі в слідчих діях, численному складанні процесуальних документів та витрати вільного часу - суд вважає, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню, та вважає достатньою компенсацією моральної шкоди завданої ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_4 суму в розмірі 30 000,00 гривень.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Експертизи в рамках даного кримінального провадження не проводились.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком 2 (два) роки;

- ч.4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п .2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1 409 964 (один мільйон чотириста дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) гривень 61 копійка.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжні заходи в рамках вказаного кримінального провадження не обирались.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1