Справа № 346/5082/20
Провадження № 1-кп/346/292/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/292/21, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.10.2020 року за № 0000763 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, судимого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2018 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців, яке відбув 26.05.2020 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив таємне викрадення майна, вчинене повторно, потерпілої ОСОБА_5 .

Злочин вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений, будучи раніше судимим, останній раз вироком Коломийського міськрайонного суду від 22.11.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців, яке відбув 26.05.2020 року, після відбуття покарання та звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та в період непогашеної судимості вчинив новий злочин проти власності.

Так, 26.10.2020 року близько 15:00 год. обвинувачений, перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав телефон марки «Хіоmi Redmi» модель 8, НОМЕР_1 , 2-імей НОМЕР_2 в корпусі червоного кольору, вартістю 2 700 грн. із встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» ( НОМЕР_3 ), вартістю 50 грн., сім-картою мобільного оператора «Водофон» ( НОМЕР_4 ), вартістю 50 грн., в чохлі вартістю 200 грн. Після цього обвинувачений місце вчинення злочину покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду в загальному розмірі 3 000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачений суду пояснив, що під час перебування разом зі своєю знайомою в будинку потерпілої викрав належний останній мобільний телефон, який повернув згодом через цю знайому. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється і просить його суворо не карати та призначити йому покарання у виді штрафу, спричинену потерпілій шкоду він відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, 12.01.2021 року подала до суду письмову заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та розгляд кримінального провадження у її відсутності. Крім того, в цій заяві зазначено, що потерпіла просить обвинуваченого покарати суворо (а.п. 15).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

Суд враховує особу винного, який на обліку в психоневрологічному кабінеті не перебуває (а.п.25), однак, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті (а.п. 24), а також думку потерпілої ОСОБА_5 викладену в заяві від 12.01.2021 року, про відсутність претензій до обвинуваченого та суворість його покарання (а.п. 15).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Одночасно суд враховує, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності (а.п. 21, 22), відбував покарання у виді арешту, після відбуття якого звільнився з місць позбавлення волі 26.05.2020 року (а.п. 22) та не зробив для себе належних висновків, а продовжив злочинну діяльність. Тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді арешту, оскільки виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього ст.75 КК України.При цьому суд враховує думку сторони обвинувачення про призначення обвинуваченому покарання у виді арешту.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Питання про речовий доказ слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі складають 653,80 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи та підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з положеннями ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбуття засудженим ОСОБА_4 покарання у виді арешту рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Хіоmi Redmi», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути останній після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1