ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Фастів Київської області
Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,
В процесі досудового розслідування, дізнавачем підрозділу дізнання Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 було винесено ряд постанов про доручення проведення слідчих (розшукових) дій, які працівникам СКП Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП у Київській області виконані не були.
Адвокат потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином, електронною поштою направив на адресу суду письмову заяву з проханням розглянути скаргу в його відсутність.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Дізнавач уповноважений:
1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;
2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом;
3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам;
4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;
7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;
8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Постановою начальника підрозділу дізнання Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 31.12.2020 вищезазначене кримінальне провадження закрито згідно пункту 2 частини 1 ст. 284 КПК України.
Пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості в ЄРДР були внесені на підставі заяви ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ст. 356 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2020 до ЧЧ Фастівського ВП надійшла заява від ОСОБА_4 , де зазначено, що громадянин ОСОБА_8 , самовільно зайняв будинок АДРЕСА_1 , в якому проживала померла дружина її покійного брата ОСОБА_9 , громадянка ОСОБА_10 .
Так, обґрунтовуючи постанову про закриття, начальник підрозділу дізнання Фастівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 вказала, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в місті Фастові за місцем проживання. Так у зв`язку зі смертю останньої, яка не мала ознак насильницької смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 КНП ФРР «Фастівський центр ПМСД» видано лікарське свідоцтво про смерть №67, відповідно до якого причиною смерті являється хронічно серцева недостатність та ішемічна хвороба серця, при цьому як вказано в копії лікарського свідоцтва про смерть, яке отримував ОСОБА_12 . Так, при отриманні відповідей на запити було встановлено, що дійсно ОСОБА_12 займався похованням померлої ОСОБА_5 , пр цьому будь- яких прямих близьких родичів нідне не вказано, будь-яких юридичних нотаріальних документів, на право розпоряджатися майном померлої заявницею- потерпілою не надано, тому будь з яких дальніх родичів померлої має право на спадщину за законом, при цьому необхідно звертатися до відповідних установ для оформлення спадщини. Тому таким чином з будь чийого боку будь-яких протиправних дій, а саме самовільного зайняття будинку де проживала померла не виявлено під час проведення досудового розслідування, тому таким чином відсутня одна зі складових складу кримінального проступку, тобто відсутній склад кримінального правопорушення. У зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вони не містять документального підтвердження виконання постанови дізнавача ОСОБА_6 про доручення проведення слідчих (розшукових) дій від 27.11.2020 та двох постанов від 14.12.2020, працівниками СКП Фастівського ВП, а тому не зрозуміло на підставі яких доказів начальником підрозділу дізнання Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про виконання потерпілою стороною вищезазначених вимог процесуального закону, проте, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На думку суду, дізнавачем, під час здійснення досудового розслідування в межах даного провадження, не вчинено жодних дій, які б відповідали загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, а також сприяли розкриттю вчиненого правопорушення.
Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зобов`язання органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення його ефективності передбачає вчинення слідчим не всіх слідчих і процесуальних дій, передбачених КПК, а саме тих, без яких неможливе законне, обґрунтоване, всебічне, неупереджене і своєчасне кримінальне провадження.
Крім цього, оскаржувана постанова не містить належного мотивування та обґрунтування.
За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.
Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, яка зумовлена невиконанням процесуальних обов`язків дізнавачем перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, суд вважає наявними підстави для задоволення скарги в повному обсязі.
Керуючись ст. 303-309, 220, 110,38 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1