Справа № 274/8709/20 Провадження № 1-кс/0274/1643/20
30.12.2020 м.Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 (далі - Суд),
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Автомобілем керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив клопотання розглядати без його участі; вимоги останнього підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Власник майна, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. Під час повідомлення про розгляд клопотання останній висловився про відсутність заперечень щодо накладення арешту на автомобіль.
Володілець автомобіля ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. В телефонному режимі повідомив суд, що проти накладення арешту на автомобіль не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою
Враховуючи викладене, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, беручи до уваги, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт є речовим доказом у кримінальному провадженні з яким необхідно провести ряд судових експертиз, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та накласти арешт на автомобіль.
Керуючись ст. ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1