Справа № 1-кп/593/43/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"06" січня 2021 р.
у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

Прокурора - ОСОБА_4

Потерпілої - ОСОБА_5

Захисника (адвоката) - ОСОБА_6

Обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000163 від 04 жовтня 2020 року про обвинувачення:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не обирався, не одруженого, утриманців не має, проживаючого і зареєстрованого по АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - за ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
28 вересня 2020 року близько 23 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи біля входу в квартиру за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , випадково сперся своєю рукою на вхідні двері сусідньої квартири яка знаходиться по АДРЕСА_2 , від чого дані двері відчинилися. В цей час достовірно знаючи, що в даній квартирі ніхто не проживає протягом тривалого часу, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) із вказаного житла.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 28 вересня 2020 року близько 23 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , випадково відчинивши двері сусідньої квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 незаконно проник у вказане домоволодіння, знаючи що в даній квартирі ніхто не проживає протягом тривалого часу, оглянув її з метою пошуку майна яке можна викрасти, та в одній із кімнат виявив вмонтований на стіні газовий котел білого кольору марки «Saubier Duval» Thema Classic модель «С25», який вирішив викрасти з метою подальшого продажу, в подальшому з метою його демонтажу вийшов із квартири АДРЕСА_3 і направився в підвальне приміщення вказаного будинку, де зберігав інструменти, та взяв звідти плоскогубці, щоб від`єднати вище вказаний котел від кріплень.

Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистої наживи за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, повернувся в квартиру АДРЕСА_3 , де за допомогою плоскогубців демонтував із стіни та викрав газовий котел білого кольору марки «Saubier Duval»ThemaClassic модель «С25», загальною вартістю 8766,67 (вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень шістдесят сім копійок). З викраденим майном ОСОБА_7 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , майнової шкоди на суму 8766,67 (вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень шістдесят сім копійок).

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна( крадіжка) поєднана з проникненням у житло..

22 грудня 2020 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 з однієї сторони, з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України письмової згоди потерпілої ОСОБА_5 на укладення такої угоди, та з іншої сторони підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України за вказаним в обвинувальному акті кримінальним правопорушенням.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке підозрюваний ОСОБА_7 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у його вчиненні, - за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки із застосування статті 75 КК України звільненням від відбування такого покарання з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_7 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання. Також йому зрозумілі обов`язки, які на нього можуть бути покладені у випадку такого рішення суду, передбачені ст. 76 КК України й він дає на це згоду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані йому та його підзахисному законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засідання підтвердила свою письмову згоду від 22 грудня 2020 року на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні, згдіна на вид й термін покарання, яке визначено в умовах угоди, претензій будь-якого змісту до обвинуваченого не заявлено.

Відповідно до правил ст. 468, п.4 ч.4 ст.469 КПК України … укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні надала прокурору письмову згоду на укладення ним (прокурором) угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

У порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору і захиснику також відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 22 грудня 2020 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні таке:

Обвинувачений ОСОБА_7 28 вересня 2020 року близько 23 години, у незаконно, з корисливих спонукань, таємно проник у квартиру АДРЕСА_3 із якої таємно викрав, шляхом демонтажу належний потерпілій ОСОБА_5 газовий котел, вартістю 8766,67 грн. Місце вчинення злочину обвинувачений покинув, отримавши реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій майнову шкоду на вказану суму й тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкції ч.3 ст.185 КК України.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно повернув викрадене майно. Судом також враховується й тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, також приймається до уваги, що обвинувачений в силу статті 89 КК України не є судимим, є учасником бойових дій і відомості, які б його негативно характеризували відсутні.
Такі обставини є достатніми для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі терміном 4 (чотири) роки із застосуванням ст. 75 КК України можливості звільнення обвинуваченого від відбування такого покарання з випробуванням, а також покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 п.2 ч.3 ст. 76 КК України .

А тому суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Одночасно слід вирішити питання про долю процесуальних витрат та речових доказів у даному кримінальному провадженні, з врахуванням вимог чинного кримінально-процесуального закону.

Про вжиті заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернорпільської ОСОБА_8 з однієї сторони, з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України письмової згоди потерпілої ОСОБА_5 на укладення такої угоди, та з іншої сторони підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 , укладену 22 грудня 2020 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 04 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання залишити без змін і вступу вироку у законну силу.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення:

-судової товарознавчої експертизи від 18 листопада 2020 року №-6/1-1083 в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп.;

Речові докази по справі:

-Газовий котел білого кольору марки «Saubier Duval» Thema Classic модель «С25», який знаходиться у приміщенні зберігання речових доказів Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1