Справа № 521/7289/20
Номер провадження:1-кс/521/5464/20
У Х В А Л А
30 листопада 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001289 від 07.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001289, внесеному в ЄРДР 07.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та накладено арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 автомобіль «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Власник майна ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні проведені необхідні слідчі і відпала необхідність у подальшому арешті автомобіля. Крім того, власник автомобіля вважає, що має сплачувати за кожний день його зберігання на майданчику.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України ОСОБА_2 є особою, що має право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, оскільки є власником арештованого майна і доводить, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий та прокурор, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання ОСОБА_2 , до судового засідання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду справи без їх участі. Крім того, слідчий надіслав до суду заяву, відповідно до якої він просить розглянути клопотання без його участі та не заперечує проти передачі арештованого майна на відповідальне зберігання власнику.

Заявник також в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вислухавши доводи заявника та дослідивши надані ним матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження № 0001289, зареєстровано в ЄРДР 07.05.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.05.2020 року по вул. Овідіопольська дорога з боку вул. Аеропортівська. В результаті ДТП тілесні ушкодження отримав пасажир ОСОБА_3 .

В ході досудового розслідування було проведено огляд автомобіля та призначені судові експертизи.

Права ОСОБА_2 , як власника майна у зв`язку з кримінальним провадженням і накладенням арешту на автомобіль зазнають певних обмежень. При цьому стороною обвинувачення не було надано доказів того, що у випадку користування автомобілем заявником можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

У постанові від 18.09.2013 у справі №6-92цс13 Верховний Суд зазначив, що основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства та дотриманням фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в ст.1 Першого протоколу, де йдеться про досягнення обгрунтованої пропорційності між ужитими заходами та метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності ОСОБА_2 , завданням кримінального провадження № 0001289, а також наслідкам арешту майна для його власника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню частково в частині дозволу на користування майном.

З приводу заяви ОСОБА_2 , що він повинен сплачувати за кожний день зберігання автомобіля на штрфмайданчику, то слідчий суддя виходить з наступного.

Автомобіль «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 постановою слідчого було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Тому відповідно до ст. 118 КПК України витрати, пов`язані з його зберіганням, є різновидом процесуальних витрат. Відповідно до ч.5 ст.100 КПК України речові докази у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, можуть знаходитися у спеціальних місцях зберігання. За загальним правилом речові докази зберігаються протягом усього часу кримінального провадження.

В такому випадку зберігання автомобіля регулюється «Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженим постановою КМУ від 19.11.2012р. №1104.

Відповідно до п.20 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Відповідно до ст.123 КПК України витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки автомобіль у ОСОБА_2 був вилучений, переданий на зберігання на штрафмайданчик за рішенням слідчого в рамках кримінального провадження, ці дії вже регулюються нормами Кримінального процесуального кодексу України, у якому за зберігання автомобіля чи будь-якого іншого майна, вилученого або затриманого слідчим у рамках кримінального провадження оплата не передбачена, а значить відсутні підстави для стягнення з власника автомобіля оплати за його зберігання.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Дозволити ОСОБА_2 користуватися автомобілем «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі збереженням заборони відчуження та розпорядження.

Роз`яснити, що зберігання речового доказу у кримінальному провадженні - автомобіля «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснення витрат, пов`язаних з його зберіганням, здійснюється відповідно до положень ст.123 КПК України, а також «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012р. №1104

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1