Провадження №1-кп/127/517/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 30.01.2012 року Замостянським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000586 від 13.05.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , приблизно у лютому місяці 2018 році, точних дати, часу та місця досудовим слідством не встановлено, отримав від невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пропозицію на виготовлення підробленого посвідчення водія на своє ім`я.

В подальшому, ОСОБА_5 погодився на пропозицію невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, тобто, вступив із нею у попередню змову з метою підроблення офіційного документу, а саме - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія на його ім`я, за невстановлених обставин надав вищевказаній невстановленій особі власне фото та свої анкетні дані, таким чином сприяв вчиненню злочину невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження,

В подальшому, приблизно у лютому місяці 2018 року, точного часу та місця слідством не встановлено, при особистій зустрічі ОСОБА_5 отримав від невстановленої слідством особи, підроблене посвідчення водія і серійним номером серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 .

Крім того, 12.05.2020, близько 21:00 години, будучи зупиненим працівниками патрульної поліції для перевірки документів у м. Вінниці по вул. Стрілецькій, 52, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що наявне при ньому водійське посвідчення серії НОМЕР_2 є підробленим, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа для посвідчення своєї особи, на вимогу працівників поліції, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явив вказане водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , таким чином, використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 3557/20-21 від 14.05.2020 наданий на дослідження бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Бланку посвідчення водія НОМЕР_2 , виготовлений за саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії з використанням кольорового термодруку та подальшою його ламінацією прозорими плівками. У персональні дані реквізити бланку посвідчення, зміни шляхом підчистки, додрукування, травлення не вносились.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України визнав, суду пояснив, що він в 2017 році був позбавлений права керування транспортними засобами через вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. В 2018 році, так як він мав нагальну потребу у використанні автомобіля з метою заробітку, не маючи водійських прав, які у нього були вилучені, він вирішив придбати підроблені документи на право керування транспортними засобами. Він знайшов людину, яка займається виготовленням підроблених документів, заповнив необхідну анкету та вказана особа виготовила йому підроблене посвідчення водія.

Його батько, даючи йому у використання свій автомобіль, не знав, що він позбавлений права керування транспортними засобами та має підроблене посвідчення водія. 12.05.2020 під час того, як він керував автомобілем, він був зупинений працівниками патрульної поліції для перевірки документів, в ході якої надав їм для перевірки наявне у нього підроблене водійське посвідчення, усвідомлюючи, що він використовує підроблений документ та позбавлений права керування транспортними засобами.

Про вчинене жалкує, у вчиненому щиро розкаюється, просив суд його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.

З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000586 та рапорта від 12.05.2020 (т.1 а.с. 36-37, 38-39), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2020 №127/10295/20 (т.1 а.с. 40-42); акт №3557/20-21 від 16.05.2020 про вартість проведення експертизи в кримінальному провадженні (т.1 а.с. 48); постанови слідчого від 15.05.2020 про визнання та приєднання до провадження речових доказів з квитанцією №278/1 від 15.05.2020 (т.1 а.с. 49, 50), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України - пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 4 ст. 358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше несудимою (т.1 а.с. 45); на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а. с. 46, 47), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 44).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, являється особою раніше несудимою, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити: за ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк в межах санкції даної статті; за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі.

При цьому, суд враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, щире каяття останнього, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення його на підставі ч.1 ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Також, відповідно до ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна вартість проведення криміналістичного дослідження у сумі 817,20 грн. (т. 1 а.с. 48) за висновок судово-технічної експертизи №3557/20-21 від 14.05.2020, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч.4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою суду на даний речовий доказ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 53, 61, 66-67, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 174, ч. 3 ст. 349 , 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України і призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 2 років обмеження волі, з випробуванням встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно до ст. ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 817 гривень 20 копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження №3557/20-21 від 14.05.2020.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/10295/20 від 15.05.2020 року на посвідчення водія НОМЕР_2 з ознаками підробки скасувати, після набрання вироком законної сили.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- посвідчення водія НОМЕР_2 , яке передано на зберігання до Київського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1