ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4325/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, перебуває у цивільному шлюбі, має малолітню дитину, з середньою освітою, працює не офіційно вантажником, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має хронічні захворювання ВІЛ-інфекцію та гепатит С, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0005166 від 23.12.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26 грудня 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання СВ Дарницького УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0005166 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Повноваження прокурора та захисника, які були присутні в судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП в місті Києві розпочато кримінальне провадження № 0005166 від 23.12.2020, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
23 грудня 2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

24 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При цьому, слідчий у клопотанні звертає увагу суду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту його мотивувальної частини.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
У клопотанні не наведено жодного доказу які б підтверджували ризики передбачені ст. 177 КПК України. А перелічені у клопотанні слідчого ризики, є лише припущеннями, які не підтверджені матеріалами доданими до клопотання.
Крім того, при розгляді питання про застосування запобіжних заходів необхідно враховувати вимоги ст. 178 КПК України, якою встановлено перелік обставин, що мають бути оцінені при обранні запобіжного заходу. А саме, підзахисний зареєстрований у АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю, також у нього є рідний брат, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Посилання органу досудового розслідування на відсутність офіційного заробітку не свідчить про відсутність у ОСОБА_5 засобів на існування. Так, підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності, до нього застосовувались запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою та він їх не порушував. Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації є цілком достатній для його запобігання.
Одночасно, захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні оголосив клопотання про незаконне утримання ОСОБА_5 , у порядку, визначеному ст. 206 КПК України, яке занесене до журналу судового засідання, мотивованого тим, що слідчим було порушено строки передбачені КПК, для доставки підозрюваного до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_5 є особою, яка незаконно позбавлена свободи за відсутності судового рішення та на час розгляду вказаного клопотання продовжує утримуватися в ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, підозрюваний має бути звільнений з під варти у залі суду.
Слідчий суддя з`ясувавши думку сторін та керуючись вимогами кримінального процесуального права об`єднав для розгляду клопотання захисника про незаконне затримання та клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу, просив не застосовувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, клопотання захисника вважав необґрунтованим вказуючи, що затримання підозрюваного відбулося з дотриманням вимог ст. 208 КПК України та ст. 211 КПК України, а із вказаним клопотанням слідчий звернувся до суду 26.12.2020.
Згідно ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Згідно ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Системний аналіз ст. 211 КПК України у сукупності із положеннями ст.ст. 186, 206 цього Кодексу, вказує на те, що підставою для поставлення слідчим суддею рішення про звільнення позбавленої свободи особи, доставленої до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, може бути лише очевидна незаконність затримання, перевищення граничного строку затримання та невиправдане зволікання у доставленні особи до суду.
Слід зазначити про те, що зі змісту долученого до матеріалів клопотання протоколу затримання ОСОБА_5 вбачається, що його було затримано о 17 годині 52 хвилин (фактичний час затримання) 23.12.2020, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
Частина 4 ст. 206 КПК України передбачає, що якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.
26 грудня 2020 року до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання про застосування запобіжного заходу та підозрюваний ОСОБА_5 був доставлений до слідчого судді, тобто у строки визначені ст. 211 КПК України, та поширюється в часі до моменту розгляду клопотання, тобто в цьому випадку слідчий суддя вирішує подане клопотання у відповідності до положень ч. 4 ст. 206 КПК України.
Отже з урахуванням встановлено, посилання сторони захисту на невиправдане зволікання у доставленні ОСОБА_5 до суду та незаконному утриманні на час розгляду вказаного клопотання не заслуговують на увагу, оскільки таке відбулось у відповідності та з підстав передбачених ст. ст. 208, 211 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні вимог клопотання слід відмовити.
Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам ст. 184 КПК України.
У судовому засіданні було встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0005166 від 23.12.20202, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , 23.12.2020 приблизно о 17 год. 00 хв., знаходячись біля ринку за адресою: м. Київ, вул. Вереснева, 24 побачили ОСОБА_10 , який підслизнувся та впав на сніг. Побачивши це, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 запропонували останньому допомогу у супроводженні за місцем проживання, на що ОСОБА_10 погодився. Підійшовши, до третього під`їзду будинку № 22 по вул. Севастопольська у м. Києві, ОСОБА_10 дістав зі своєї сумки мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Not 7» чорного кольору, вартістю 5 тис. 499 грн. Після цього, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10 .
Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що діє відкрито, ОСОБА_5 23.12.2020 приблизно о 17 год. 00 хв. знаходячись за адресою: м. Київ вул. Севастопольська, 22 шляхом ривка вихватив з рук ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Not 7» чорного кольору, вартістю 5 тис. 499 грн., тим само повторно відкрито заволодів чужим майном.
Після чого, ОСОБА_5 , з відкрито викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 5 тис. 499 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
23 грудня 2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Фактичний час затримання 17 год. 25 хвилин.
24 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У зібраних органом досудового розслідування та наданих до суду матеріалах наявні докази, які поза розумним сумнівом доводять на даному етапі досудового розслідування вагомість обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що полягає у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за що передбачена кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Згідно протоколу допиту підозрюваного останній вину у скоєному не визнав. Вказане ОСОБА_5 підтвердив також у судовому засіданні, надавши свої пояснення на події того дня.
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Вивченням особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він уродженець м. Києва, громадянин України, українець, перебуває у цивільному шлюбі, має малолітню дитину, з середньою освітою, працює не офіційно вантажником, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має хронічні захворювання ВІЛ-інфекцію та гепатит С, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий 05.09.2018 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 71, 72 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Наявність судимості ч. 3 ст. 185 КК України не може безумовно свідчити про негативну репутацію підозрюваного, оскільки це порушуватиме презумпцію невинуватості підозрюваного, що є неприпустимим, оскільки вину підозрюваного не доведено у встановленому законом порядку. Разом з тим, у разі визнання підозрюваного винним, ймовірним є можливе застосування до підозрюваного покарання у виді реального позбавлення волі, отже тому рівень ризику втечі хоч і не має високого ступеня, проте має місце.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Водночас, слідчий суддя вважає, що обрання стосовно ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може ґрунтуватись лише на тому, що він є раніше судимий та кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, відноситься до категорії тяжких злочинів.
З огляду на вищевказані дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання, суд вважає доведеним існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, який би міг бути застосованим до підозрюваного, не зможе у повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, і завдання цього кримінального провадження не вимагає його попереднього ув`язнення.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя незважаючи на негативну репутацію підозрюваного, з огляду на низку інших обставин, які характеризують його особу, виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, віку та стану здоров`я підозрюваного, те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, немає постійної офіційної роботи, того, що він перебуває у цивільному шлюбі, має малолітню дитину разом, має місце проживання у м. Києві, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою, не відлучатися з території м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, заборонити спілкуватися з свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
З урахуванням вимог ч.ч. 3,5 ст. 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом у межах терміну досудового розслідування тривалістю 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до «17» год. «52» хв. 20.02.2021 включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 206-211, 309, 310, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст.194 КПК України обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, йому може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Визначити строк дії ухвали до «17» год. «52» хвил. 20.02.2021 року включно.
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження №20005166, відомості про яке внесено до ЄРДР від 23.12.2020, на незаконне затримання - відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 2.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: