Провадження № 1-кп/643/444/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2020 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перекладача ОСОБА_10 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006350 від 28.10.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, громадянина Азербайджану, з вищою освітою, раніше не судимого, який не працює, не одружений, зареєстрованого місця проживання в Україні не має

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Баку, громадянина Азербайджану, з вищою освітою, раніше не судимого, який не працює, не одружений, зареєстрованого місця проживання в Україні не має

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Баку, громадянина Азербайджану, з вищою освітою, раніше не судимого, який не працює, не одружений, зареєстрованого місця проживання в Україні не має.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

В судовому засіданні 17.12.2020 прокурором заявлені клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених, на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотань зазначено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину. Обвинувачі не працюють, є громадянами іншої держави, зареєстрованого місця проживання в м. Харкові не мають. У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати наявними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання обвинувачених під вартою, та просила суд змінити запобіжний захід на більш м`який. Крім того, захисник заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та заперечувала проти призначення справи до судового розгляду. В обґрунтування клопотання про повернення обвинувального акту зазначила, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про призначення групи прокурорів, що викликає сумнів в законності складання всіх процесуальних документів. Крім того, обвинувальний акт містить неточну інформацію щодо анкетних даних обвинувачених. Також обвинуваченим не було вручено обвинувальний акт на азербайджанській мові.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали позицію захисника.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти повернення обвинувального акту, просив суд призначити справу до судового розгляду.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд керується наступним.

Частиною третьою ст. 315 КПК України, в редакції згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалами слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2017 року та 03.11.2017 року щодо обвинувачених обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.12.2019 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 15.02.2020. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2020 року дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 03.04.2020 включно. В подальшому строки тримання обвинувачених під вартою судом також продовжувались.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого насильницького корисливого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Обвинувачені є громадянами Азербайджану, зареєстровані за місцем проживанні в Азербайджані, не одружені, дітей не мають, зареєстрованого місця проживання в м. Харкові та Україні не мають. З пояснень обвинувачених судом встановлено, що кожний з них до затримання фактично проживав в м. Харкові менше 3 місяців у своїх товаришів. Адресу місця проживання товаришів, де вони проживали до затримання, обвинувачені, кожний окремо, назвати суду не змогли, пояснивши, що не володіють цією інформацією.

Судом апеляційної інстанції призначений новий розгляд справи в суді першої інстанції, при цьому тримання обвинувачених під вартою продовжено. В даний час кримінальна справа перебуває на стадії підготовчого провадження. Докази судом не досліджувались, потерпілий і свідки не допитувались. Обвинувачені є громадянами Азербайджану, в Україні зареєстрованого місця проживання та будь-яких соціальних зв`язків не мають. Згідно пояснень обвинувачених, в м. Харкові вони проживали нетривалий час у знайомих, адреси яких їм не відомі.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним наявність ризиків, на які посилався прокурор в клопотанні, та відхиляє доводи захисника щодо відсутності ризиків.

Крім того, суд враховує, що у рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, який згідно пред`явленого обвинувачення є насильницьким, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених переважають інтереси забезпечення поваги до їх особистих свобод.

Враховуючи дані про особи обвинувачених, тяжкість покарання, що їм загрожує в разі визнання їх винними, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченими дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотаннях про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не можуть виправдовувати подальше тримання обвинувачених під вартою. Відповідно, суд приходить до висновку, що жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Доводи захисника щодо тривалості провадження суд на даній стадії розгляду справи не може визнати обґрунтованими, оскільки в даному складі суду справа розглядається після скасування вироку судом апеляційної інстанції та повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо відсутності підстав для подальшого тримання обвинувачених під вартою, оскільки вказані вище обставини в їх сукупності свідчать як про те, що ризики вчинення обвинуваченими вищезазначених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, так і про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на строк до 24:00 годин 12.02.2021 року.

Відповідно, з наведених вище підстав суд відмовляє в клопотанні захисника та обвинувачених про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року вони мають право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.

Вирішуючи заявлене захисником клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, суд керується таким.

Доводи захисника щодо відсутності відомостей про зміну групи прокурорів та, як наслідок - щодо відсутності повноважень всіх перелічених захисником прокурорів на затвердження обвинувального акту, не можуть бути визнані судом підставою для його повернення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд повертає обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі такі відомості, як прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора.

Згідно ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як вбачається з обвинувального акту, він містить дані щодо прізвища, ім`я, по батькові та займаних посад слідчого та прокурора, а також їх підписи.

Таким чином, обвинувальний акт містить вказані вище обов`язкові реквізити, передбачені чинним законодавством України.

Доводи сторони захисту щодо недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема відсутності в ньому відомостей про винесення постанови про зміну групи прокурорів, як підстави для повернення обвинувального акту прокурору, судом також не можуть бути визнані обґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з найменування та змісту ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не є складовою частиною обвинувального акту, а є окремим документом, що додається до обвинувального акту.

Між тим згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність вимогам КПК України саме обвинувального акту, а не інших документів, що додаються до нього.

За таких обставин вказані доводи сторони захисту не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Оцінюючи доводи захисника відносно того, що в обвинувальному акті зазначені хибні відомості щодо місця народження та місця проживання обвинувачених, суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі такі відомості, як анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Обвинувальний акт вказані відомості містить.

Неточність окремих анкетних даних обвинувачених, яка згідно доводів захисника була встановлена в судовому засіданні, згідно положень КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Крім того, суд враховує, що судом в судовому засіданні у відповідності до положень КПК України встановлено анкетні дані обвинувачених та, таким чином, станом на даний час зазначені обставини є достовірно встановленими.

Оцінюючи доводи захисника щодо відсутності імен прокурорів, які вказані в обвинувальному акті, в ЄРДР та відсутності постанови про призначення групи прокурорів, що ставить під сумнів законність всіх прийнятих процесуальних рішень та повноти їх відображення в ЄРДР, а також повноважень осіб, що здійснювали досудове розслідування, суд керується таким.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є також докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Таким чином, згідно імперативних положень КПК України наслідком здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) є визнання відповідних доказів недопустимими, а не повернення обвинувального акту прокурору.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 по справі № 628/3400/15. Так, Верховним Судом зазначено, що здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Враховуючи наведене, вказані вище доводи захисника можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими, а не підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Доводи захисника щодо порушення під час досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України, зокрема невідкриття матеріалів кримінального провадження захиснику, обвинуваченим та потерпілому, невручення потерпілому обвинувального акту, також не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору з огляду на таке.

Положеннями ст. 290 КПК України передбачено інші наслідки недотримання вимог вказаної статті, а саме.

Згідно ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Таким чином, наслідком обставин, на які посилалась заявник, зокрема невідкриття матеріалів, може бути визнання доказів недопустимими, а не повернення обвинувального акту прокурору.

Доводи захисника щодо невручення обвинуваченим обвинувального акту на азербайджанській мові, також не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, оскільки положеннями КПК України передбачено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту.

Крім того, суд враховує, що справа вдруге знаходиться в провадженні суду першої інстанції після скасування попереднього вироку в цій справі судом апеляційної інстанції, та у суду наявні процесуальні можливості в ході судового провадження вручити обвинуваченим обвинувальний акт в перекладі, зокрема, на азербайджанську мову.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для повернення обвинувального акту прокурору та задоволення відповідного клопотання захисника.

Суд, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку щодо наявності підстав для призначення судового розгляду, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372, 291, 314, 369-372, 392 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 24.12.2020 року на 14 год. 30 хвил.

У судове засіданні викликати сторони кримінального провадження та потерпілого.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 , на більш м`який запобіжний захід відмовити.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_8 , на більш м`який запобіжний захід відмовити.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_9 , на більш м`який запобіжний захід відмовити.
Клопотання прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 , на строк до 24:00 годин 12 лютого 2021 року включно.
Клопотання прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_8 , на строк до 24:00 годин 12 лютого 2021 року включно. Клопотання прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_9 , на строк до 24:00 годин 12 лютого 2021 року включно.

Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії даної ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений в приміщенні Московського районного суду м. Харкова 22.12.2020 року о 15-45 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3