Справа № 461/1007/19
Провадження № 1-кс/461/7367/20
УХВАЛА

25.11.2020 року, суддя Галицького районного суду м. Львова, ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про зняття арешту з автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2020 року, до Галицького районного суду надійшло зазначене клопотання, в якому заявник просив скасувати арешт з автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

В судове засідання заявник не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, 25 листопада 2020 року, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що проти зняття арешту з вказаного автомобіля не заперечує.

Згідно ч.1 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Положення статей 317 та 319 ЦК України, визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом було встановлено, що 11 лютого 2019 року, близько 21:40 год. по вул. Пасічна, 71а у м. Львові відбулася ДТП (наїзд транспортного засобу на пішохода) за участю автомобіля марки "Renault Kangoo" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 березня 20219 року, слідчим суддею ОСОБА_1 , було накладено арешт на автомобіль "Renault Kangoo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій.

26 квітня 2019 року, слідчим ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000333 від 12 лютого 2019 року, у зв`язку з відсутністю у вчиненому складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Зважаючи на те, що вказаний арешт накладався в межах кримінального провадження №0000333, яке закрите, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відтак, суд вважає, що в подальшому арешті майна відпала потреба.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та законним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовільнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 березня 20219 року, слідчим суддею ОСОБА_1 , на автомобіль "Renault Kangoo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1