ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-кп/818/911/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/818/911/20 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2019 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з вищою освітою. Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

засуджено:
-за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-за ч.1 ст.125 КК України на 200 годин громадських робіт.

На підставі п.1 ч.1 ст.49, ст.74 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

На підставі ст.85, ч.2 ст.86 КК України, п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Як установив суд, 21 вересня 2016 року, близько 07 год. 30 хв.., ОСОБА_7 знаходився в операційному блоці №2 КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» за адресою: м.Харків вул.Балакірєва, З-А, в якості пацієнта у зв`язку з доставленням після дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому в приміщенні операційного блоку №2 крім ОСОБА_7 перебував ОСОБА_8 , який на той час займав посаду лікаря-анестезіолога КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова».
Несподівано ОСОБА_7 почав поводити себе агресивно та намагався встати з операційного столу. Побачивши це ОСОБА_8 почав укладати ОСОБА_7 на операційний стіл у зв`язку з тим, що пацієнту було встановлено венозний катетер, який був приєднаний до крапельниці, і різкі рухи ОСОБА_7 могли призвести до від`єднання катетера, що є небезпечним для життя та здоров`я людини.
В цей момент у ОСОБА_7 на підставі раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 відштовхнув від себе ОСОБА_8 та наніс йому один удар кулаком лівої руки в область правого вуха, в результаті якого потерпілий встояв на ногах та прикрив обличчя руками. Далі, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 втратив можливість захищатися, наніс один удар ногою в область гомілки лівої ноги, від якого останній втратив рівновагу та впав на підлогу, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії і користуючись відсутністю можливості у потерпілого захищатися та чинити опір, став наносити удари обома ногами ОСОБА_8 в область голови, в результаті яких ОСОБА_8 втратив свідомість. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік.
Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забита рана слизистої оболонки верхньої губи, гематома правої вушної раковини, садна обличчя, синець в скроневій області справа, які в сукупності відносяться до легких за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; закритий уламковий перелом лівої малогомілкової кістки в середній третині, закритий перелом заднього краю лівої великогомілкової кістки з незначним зсувом, розрив дистального міжгомілкового суглоба з підвивихом стопи, які в сукупності відносяться до середніх за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалості розладу здоров`я.
21 вересня 2017 року, приблизно о 07 год. 50 хв., ОСОБА_7 покинувши місце вчинення ним злочинних дій відносно ОСОБА_8 , вчинених у приміщенні операційного блоку №2 КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» за адресою: м.Харків вул.Балакірєва, З-А, прямував на перший поверх вказаного медичного закладу разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 та дружиною ОСОБА_10 в напрямку виходу з лікарні.
В цей час на першому поверсі знаходився ОСОБА_11 , який на той час перебував на посаді лікаря-хірурга КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова», який намагався затримати ОСОБА_7 до приїзду співробітників поліції. На неодноразові вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_7 зупинитися та дочекатися приїзду поліції, останній не реагував та намагався втекти з місця вчинення злочину. Далі, ОСОБА_11 , маючи на меті затримати ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила злочин, прискорив рух, максимально скоротивши відстань з ОСОБА_7 , схопив його за ліву руку, тим самим зупинивши його. В цей момент ОСОБА_7 умисно наніс удар кулаком правої руки в ліву виличну ділянку та ділянку лівого ока обличчя потерпілого ОСОБА_11 , від якого ОСОБА_11 втратив рівновагу та присів у положенні сидячи. Знаходячись у положенні сидячи потерпілий ОСОБА_11 , з метою унеможливлення спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , схопив його обома руками у ділянці правої та лівої підколінної ямки, тим самим повалив його на підлогу. Після чого між ними почалася боротьба, в ході якої ОСОБА_7 , намагаючись вирватись та втекти, почав наносити удари та подряпини по правому та лівому передпліччю ОСОБА_11 , від яких, ОСОБА_11 був змушений відпустити його, після чого, ОСОБА_7 вдалося вирватись та з місця вчинення злочину втекти.
Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці у лівій навколоочній ділянці, з переходом на ділянку проекції зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги та лівої виличної ділянки, на передній поверхні лівого плеча в середній третині, на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, на задній поверхні правого плеча на межі середньої та нижньої третини; садна на тлі синця на розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що суд при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 , встановивши що останній є інвалідом ІІ групи, у порушення вимог ч.4 ст.56 КК України призначив обвинуваченому покарання у виді 200 годин громадських робіт. Просить вирок змінити, призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн. На підставі п.1 ч.1 ст.49, ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Згідно положень ч.3 ст.56 КК України, громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Як слідує із матеріалів провадження ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи.

Однак, суд ці обставини залишив поза увагою і у порушення вимог ч.3 ст.56 КК України призначив обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, що згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду.

Тому доводи скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання суд взяв до уваги тяжкість вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не має судимості, офіційно не працюючий, перебуває на консультативному обліку в КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №16», є інвалідом ІІ групи, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, за місцем мешкання характеризується добре. Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_7 передбачене у санкції ч.1 ст.125 КК України покарання у виді штрафу, як про це просить прокурор в своїй апеляційній скарзі і яке буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст.409, п.4 ч.1 ст.408 КПК України.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2019 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного за ч.1 ст.125 КК України покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.1 ч.1 ст.49 КК України.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: