Справа № 446/1662/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000201 від 14.05.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. смт. Запитів, Кам`янка-Бузького району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 08.05.2020 у вечірній час, точної години не встановлено, перебуваючи в смт. Запитів Кам`янка-Бузького району Львівської області, позаду кафе-бару "Лаванда", з корисливих мотивів, заволодів коштами ОСОБА_6 . Так, 08.05.2020 у вечірній час ОСОБА_4 скориставшись за добровільною згодою мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 побачивши смс-повідомлення про надходження коштів на картковий рахунок потерпілого, вирішив їх викрасти та витягнув сім-карту з телефону потерпілого. В подальшому, ОСОБА_4 , скориставшись сім-картою мобільного оператора "Київстар" з номером НОМЕР_1 , викраденою у потерпілого ОСОБА_6 , із мобільного телефону "Huawei", перерахував через мобільний додаток "Приват 24" на банківську карту АТ КБ "Приватбанку" № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 28637,71 грн., та які зняв через банкомат, що знаходиться в м. Львів по вул. Б.Хмельницького, 214. Внаслідок кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальні збитки в розмірі 28637,71.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та пояснив, що 08.05.2020 він у смт. Запитів біля кафе "Лаванда" зустрів ОСОБА_6 , попросив у нього телефон, щоб подзвонити і побачив смс про надходження на його рахунок коштів, після цього вирішив їх викрасти. Вказав, що витягнув сім-карту з телефону ОСОБА_6 та переставив її у телефон ОСОБА_7 , після чого перевів кошти на карту ОСОБА_7 . Згодом, він поїхав до Львова і зняв ці кошти, які потратив на погашення кредиту та частину залишив собі.
Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненному, просив його суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт кримінального правопорушення, просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту. Щодо цивільного позову, то такий підтримав з мотивів, викладених у ньому, зазначивши, що обвинувачений не намагався відшкодувати завданої шкоди потерпілому.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно проступок, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України не судимий, непрацюючий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.
Обставини, які пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд не встановив.
Суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття. Зокрема, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному проступку хоча і визнано обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, проте така обставина носить лише формальний характер.
За змістом правової позиції Верховного Суду у справі № 166/1065/18 від 18.09.2019 розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Однак, у матеріалах кримінальної справи стосовно ОСОБА_4 відсутні дані на підтвердження того, що він намагався будь-яким чином допомогти потерпілому оговтатись від пережитого, компенсував йому перенесені матеріальні збитки, чи полегшив душевний біль.
Більше того, у своїх показаннях в судовому засіданні обвинувачений не висловлює якоїсь тривоги чи переживань щодо вчиненого, а тому суд дійшов висновку, що факт щирого каяття обвинуваченого у даному випадку відсутній.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд не встановив.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, то суд вважає, що такий підлягає до часткового задоволення.
Так, у відповідності до вимог ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Правові підстави стягнення матеріальної шкоди регламентовані Главою 82 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи наявність письмових доказів, якими стверджується факт заподіяння потерпілому матеріальних збитків, то суд вважає, що розмір відшкодування матеріальних збитків потерпілому має бути здійснено в розмірі 28637,71 грн., а не 38437,59 грн., як заявив потерпілий, оскільки саме такий розмір підтверджується матеріалами кримінального провадження.
За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Встановлені у даній справі обставини беззаперечно вказують на факт заподіяння моральної шкоди потерпілому - цивільному позивачу ОСОБА_6 .
Оцінюючи розмір такої моральної шкоди, суд відзначає, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Враховуючи характер кримінального правопорушення, спричинені протиправною поведінкою обвинуваченого негативні наслідки, які завдали потерпілому моральних страждань, зокрема душевних, так як вплинули на його емоційний стан та порушили на певний період звичний ритм його життя, беручи до уваги характер немайнових втрат, суд вважає, що до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 підлягає моральна шкода в розмірі 15000 грн., що за встановлених обставин відповідатиме вимогам розумності та справедливості.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
Речові докази по справі: CD-R та DVD-R диски "Verbatim", на яких є відео та фото запис зняття коштів з банкомату АТ "Приватбанк" в м.Львів по вул. Б.Хмельницького, 154 від 08.05.2020 та виписка по картці на прізвище ОСОБА_7 НОМЕР_3 про рух коштів за період з 01.05.2020 по 15.05.2020 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 28637,71 грн. як відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15000,00 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1