У Х В А Л А

іменем України

22 грудня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 , погодженого прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за № 0000030 від 11.06.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 29.09.2016 на добровільній основі уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 311 від 17.12.2019, солдата ОСОБА_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 після відбуття покарання у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні та призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 116-РС від 17.12.2019 на посаду номеру обслуги 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 десантно-штурмової роти, зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, вважати таким, що справи та посаду прийняв з 17.12.2019, ВОС-145533Д, шпк «солдат».
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 79 від 22.04.2020, солдата ОСОБА_4 , номера обслуги 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 десантно-штурмової роти, який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з карантинними заходами, визнано таким, що вибув у щорічну відпустку за 2020 рік строком на 28 діб з 22 квітня 2020 року по 19 травня 2020 року без урахування святкових та неробочих днів, і часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.
Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на 26.05.2020 оголошене не було.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), 26.05.2020 без поважних причин не з`явився вчасно на службу після закінчення відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
05.11.2020 солдата ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: наказами командира військової частини № 372 від 30.12.2016, № 79 від 22.04.2020, № 103 від 26.05.2020, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_9 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема те, що солдат ОСОБА_12 всупереч ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не повернувся для подальшого проходження військової служби, що дає достатні підстави вважати, що останній переховується від органів досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню досудового розслідування у розумні строки. Крім того, наявні підстави вважати, що останній може вчинити новий злочин, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_13 під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється оскільки всупереч ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, для подальшого проходження військової служби не повернувся, та запобігання вчиненню останнім нових злочинів.
Оцінюючи в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі від трьох до семи років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_9 своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки він добровільно з`явився у військову частину, свою провину визнає.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 слідчим суддею враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність у нього судимостей, міцність його соціальних зв`язків та ін.

У судовому засіданні, встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 311 від 17.12.2019, солдата ОСОБА_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 після відбуття покарання у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні та призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 116-РС від 17.12.2019 на посаду номеру обслуги 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 десантно-штурмової роти, зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, вважати таким, що справи та посаду прийняв з 17.12.2019, ВОС-145533Д, шпк «солдат».
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), 26.05.2020 без поважних причин не з`явився вчасно на службу після закінчення відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
12.07.2017 року за даним фактом прокуратурою Полтавського гарнізону центрального регіону України внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4. ст.. 407 КК України.

05.11.2020 солдата ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Ураховуючи, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, є наявність існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому підозрюваний раніше не судимий, вину свою визнає та вказує, що не має наміру переховуватися та бажає співпрацювати з органами досудового розслідування, оскільки особисто та добровільно з`явився на службу.
Також судом при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховується що підозрюваний щиро кається у вчиненому, співпрацює з прокурором, не чинить жодних перешкод у здійсненні розслідування. Від явки на виклик прокурора не ухилявся, повістки про виклик для проведення слідчих дій не отримував.
Частиною 4 ст.194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 цієї ж статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 частини першої цієї статті (щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні), а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.

Тому, беручи до уваги вищенаведене, ті обставини, що прокурор не надав доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених у ст.177 цього Кодексу, а тримання під вартою, про що просить прокурор у клопотанні, є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 , погодженого прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за № 0000030 від 11.06.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два), місяці в межах строку досудового розслідування.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України в Україну (за наявності).

У разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28.12.2020 року о 15 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1