Справа № 1-952/2011
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.174 КПК України за клопотанням ТОВ «ВЛАД-2» про скасування арешту з майна, установив :

25.08.2020 у провадження суду надійшло дане клопотання.
Звернення умотивоване тим, що в ході досудового слідства по кримінальній справі №'54-3386 ( номер на досудовому слідстві) по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 366 і ч. З ст. 212 КК України, слідчим СВ ПМ ДПІ у Дніпровському районі м. Києва ОСОБА_3 було накладено арешт на майно ОСОБА_2 (т.22 а.с. 186-191).
Арешт було накладено на наступне майно: автомобіль державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску; офісне приміщення № 116 площею 109,40 кв.м. розташоване за адресою АДРЕСА_1 ; офісне приміщення № 117 площею 109,10 кв.м. розташоване за адресою АДРЕСА_1 .
Також, при відсутності на те підстав, як указує заявник, слідчий наклав арешт і на майно яке належить юридичній особі, а саме ТОВ «Влад-2» у т.ч. на автомобіль ГАЗ 330214, кузов № НОМЕР_2 державний номер НОМЕР_3 , 2003 року випуску.
При винесенні вироку Дніпровського районного суду м. Києва (суддя ОСОБА_4 ) від 21 листопада 2012 року в справі № 1/2604/35/2012, було знято арешт тільки з майна яке належить особисто ОСОБА_2 , а з автомобіля ГАЗ 330214 державний номер НОМЕР_3 , арешт не знімався.
Це підтверджується довідкою № 62/8045 від 20.08.2020 року Територіального сервісного центру МВС № 8045 та витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 20.08.2020 року.
ТОВ «Влад-2» ніякого відношення до притягнення ОСОБА_2 кримінальної відповідальності не має.
Підприємство бажає продати зазначений автомобіль, але не може цього зробити в зв`язку з накладеним арештом, чим порушуються права підприємства на вільне розпорядження своїм майном, а тому порушує питання про скасування такого арешту у порядку ст. 174 КПК України у редакції 2012 року.

Згідно з ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, було визначено слідчого суддю та передано матеріали 26.08.2020.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог КПК України за клопотанням, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права (див. у т.ч. постанову ККС ВС від 25.02.20 у справі № 619/1205/17).
З питання порушеного заявником ВП ВС у постанові від 30 червня 2020 року в справі № 727/2878/19 висловила позицію, що спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття

провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Справа у якій накладено арешт на майно заявника розглянута судом також у порядку КПК 1960 року з постановленням у ній кінцевого судового рішення (вироку).

ТОВ «Влад-2» у своєму зверненні указує, що жодного відношення до справи в якій було арештовано її майно не має.
Відповідно це ТОВ, у розрізі наведених ним же у зверненні даних, не було учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року.

А тому, відповідно до наведених позицій ВС, спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим та залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Також слід зауважити, що це звернення підписане представником ТОВ на підставі довіреності, з якої не убачається факт того що підписант є працівником наведеного товариства, а навпаки відмічено, що він є адвокатом, однак, у силу норм КПК 2012 року, повноваження представника юридичної особи підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником; копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

До даного звернення, яке заявник, як він же сам і вказав, подане у порядку ст. 174 КПК 2012 року, документів визначених ст. 50 цього Кодексу, не додано, а з довіреності не убачається факт, того, що особа, яка діє на її підставі є працівником цього ТОВ.

Дії слідчого судді у разі, коли клопотання подане, у порядку ст. 174 КПК України, до не належного суду та не уповноваженою особою не регламентуються, тож, слідчий суддя, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 цього Кодексу, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, та враховуючи загальні засади кримінального провадження вважає доречним повернути його.
Адже, у світлі норм п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, саме такий підхід законодавець застосовує, для прикладу, у разі коли скарга, у порядку ст. 303 даного Кодексу, не підлягає розгляду в цьому суді або ж подана особою, яка не має права її подавати.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню, оскільки, звернення подане особою, яка не підтвердила свої повноваження та з огляду на те, що, в цій ситуації, спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим та залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 1-26, 64-2, 174, 372-376 КПК України, Суд постановив :

клопотання ТОВ «ВЛАД-2» про скасування арешту з майна, повернути особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому цивільним чи господарським судочинством.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідча суддя Оксана БІРСА