Провадження №11-сс/801/831/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001981 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2020, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 09.01.2021, відносно

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Любомля Любомльського району Волинської області,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .,раніше не судимого

який органами досудового слідства підозрюється за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_9 органами досудового слідства підозрюється за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в тому, що 11.11.2020 близько 10 години 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault Clio », д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, був зупинений працівниками екіпажу «Юнкер106» БУПП у Вінницькій області ДПП, а саме: поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_10 та поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції ОСОБА_11 , які були одягнені у формений одяг та згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту.

Працівники поліції, підійшовши до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_9 , відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», виконуючи свої службові обов`язки, з метою перевірки документів та встановлення особи, представились останньому та показали свої службові посвідчення.

У подальшому в ході спілкування з ОСОБА_9 поліцейські виявили, що останній був схожий на такого, що перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, а тому запропонували йому ( ОСОБА_9 ) відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому роз`яснили порядок проходження огляду, однак, останній ( ОСОБА_9 ) відмовився. В результаті чого працівниками поліції, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) було складено даний протокол на ОСОБА_9 .

У відповідь на це близько 12.20 год. ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, почав виражати своє невдоволення, реагувати агресивно, при цьому виражатися в сторону поліцейських нецензурною лайкою, погрожувати їм, плювати на складений протокол, на що отримав від працівників поліції зауваження про недопустимість такої поведінки.

В подальшому ОСОБА_9 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є співробітниками правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, продовжував поводити себе агресивно та почав чинити активну фізичну протидію виконанню вказаними поліцейськими службових обов`язків, а саме дістав зі своєї сумки призначений для нанесення тілесних ушкоджень газовий балончик «Терен-4», погрожуючи при цьому застосувати його та тримаючи його у правій руці готовим до застосування.

Далі поліцейський ОСОБА_10 неодноразово висловив ОСОБА_9 вимогу припинити свої протиправні дії та покласти газовий балончик, на що ОСОБА_9 не відреагував. Тоді поліцейський ОСОБА_10 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_9 , спробував здійснити його затримання на підставі ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Коли ОСОБА_10 , попередивши ОСОБА_9 про такі свої дії, наблизився до останнього та почав відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосовувати до нього спеціальний засіб, ОСОБА_9 умисно, з метою перешкодити ОСОБА_10 привів у дію газовий балончик, який тримав у руці, розпиливши його в обличчя ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 було затримано працівниками поліції.

Внаслідок таких дій ОСОБА_9 поліцейському взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшому сержанту поліції ОСОБА_10 згідно довідки ВОР КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» за № 5980 від 11.11.2020 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктиви та рогівки I ступеня обох очей.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2020 близько 10 години 40 хвилин ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Renault Clio », д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, був зупинений працівниками екіпажу «Юнкер106» БУПП у Вінницькій області ДПП, а саме: поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_10 та поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції ОСОБА_11 , які були одягнені у формений одяг та згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту.

Працівники поліції, підійшовши до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_9 , відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», виконуючи свої службові обов`язки, з метою перевірки документів та встановлення особи, представились останньому та показали свої службові посвідчення.

У подальшому в ході спілкування з ОСОБА_9 поліцейські виявили, що останній був схожий на такого, що перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, а тому запропонували йому ( ОСОБА_9 ) відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому роз`яснили порядок проходження огляду, однак, останній ( ОСОБА_9 ) відмовився. В результаті чого працівниками поліції, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) було складено даний протокол на ОСОБА_9 .

У відповідь на це близько 12.20 год. ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, почав виражати своє невдоволення, реагувати агресивно, при цьому виражатися в сторону поліцейських нецензурною лайкою, погрожувати їм, плювати на складений протокол, на що отримав від працівників поліції зауваження про недопустимість такої поведінки.

В подальшому ОСОБА_9 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є співробітниками правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, продовжував поводити себе агресивно та дістав зі своєї сумки призначений для нанесення тілесних ушкоджень газовий балончик «Терен-4», погрожуючи при цьому застосувати його та тримаючи його у правій руці готовим до застосування.

Далі поліцейський ОСОБА_10 неодноразово висловив ОСОБА_9 вимогу припинити свої протиправні дії та покласти газовий балончик, на що ОСОБА_9 не відреагував. Тоді поліцейський ОСОБА_10 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_9 , спробував здійснити його затримання на підставі ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Коли ОСОБА_10 , попередивши ОСОБА_9 про такі свої дії, наблизився до останнього та почав відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосовувати до нього спеціальний засіб, ОСОБА_9 умисно, усвідомлюючи, що перед ним поліцейський, з метою нанесення шкоди здоров`ю ОСОБА_10 та заподіяння йому тілесних ушкоджень, привів у дію газовий балончик, який тримав у руці, розпиливши його в обличчя ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 було затримано працівниками поліції.

Внаслідок таких дій ОСОБА_9 поліцейському взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшому сержанту поліції ОСОБА_10 згідно довідки ВОР КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» за № 5980 від 11.11.2020 заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктиви та рогівки I ступеня обох очей.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисного кримінального правопорушення невеликої тяжкості та у вчинення кримінального проступку, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 .

На думку адвоката, підозрюваному обрано занадто суворий вид запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_9 раніше не судимий, підозрюється у скоєні двох злочинів, які не є тяжкими, позитивно характеризується, навчається на 6 курсі у Вінницькому медичному університеті.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 заявив клопотання про відмову від захисника ОСОБА_7 , який діє в його інтересах за призначенням, оскільки ним укладена угода з адвокатом ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та підозрюваного, які підтримали мотиви апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 та клопотання підозрюваного ОСОБА_9 про заміну захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката та не заперечував проти клопотання підозрюваного ОСОБА_9 про відмову від захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, клопотання підозрюваного ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, за доцільне прийняти відмову обвинуваченого від захисника ОСОБА_7 , а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне прийняти відмову обвинуваченого від захисника ОСОБА_7 .

По суті апеляційної скарги ,щодо запобіжного заходу .

В судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у причетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342 КК України, тобто в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання, про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про :

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст.177 КПК України визначено, що метою застосування до підозрюваного (обвинуваченого) запобіжних заходів є запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Як вбачається з клопотання слідчого, ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001981 внесеного до ЄРДР 11.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2020 року підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, 2 ст. 345 КК України ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до 16 години 47 хвилин 09 січня 2021 року.

ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисних кримінальних правопорушень, за одне з яких законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до п`яти років. Також, у ОСОБА_9 відсутні соціально- стримуючі фактори, тому слідчий суддя дійшов висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції неповно та необ`єктивно досліджені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином необґрунтовано чому інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_9 , запобігти ризикам, на наявність яких вказував прокурор.

З клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів вбачається, що необхідність обрання підозрюваному такого запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тими ж самими доказами щодо обґрунтованої підозри та наявних ризиків.

Будь-яких інших обґрунтувань, які свідчать про те, що заявлені ризики існують, які виправдовують тримання особи під вартою, в матеріалах клопотання слідчого- відсутні. Не були такі обставини і доведені прокурором під час апеляційного розгляду клопотання судом.

Разом з тим, на думку суду апеляційної інстанції наявні підстави для часткового задоволення клопотання слідчого, враховуючи сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та обрання запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування.

ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що має постійне місце проживання у м. Вінниці, визнає фактичні обставини справи в цілому, готовий співпрацювати і співпрацює зі слідством, бажає вжити заходів для примирення з потерпілим та відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст.201 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, захисника обраний раніше запобіжний захід може бути змінений.

Задовольняючи частково клопотання слідчого колегія суддів виходить з того, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України.

Самі по собі лише ті обставини, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання на строк до п`яти років позбавлення волі, в даному випадку не можуть слугувати підставою для обрання йому запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України», визначено що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Таких загроз з боку підозрюваного суд не вбачає.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням сукупності наведених обставин відносно ОСОБА_9 , який має соціально-стримуючі фактори, вважає за доцільне змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби з 22.00 год. до 06.00 год.

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 13.11.2020, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 09.01.2021, відносно ОСОБА_9 - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби з 22.00 год. до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 09.01.2021 року.

ОСОБА_9 -звільнити з-під варти з залу суду негайно.

Покласти на ОСОБА_9 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим;

2) прибувати до слідчого та прокурора, суд на виклики;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4