Справа № 173/2370/20
Номер провадження1-кп/173/58/2021
В И Р О К
іменем України

26 січня 2021 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000732 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.12.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік;
- 28.01.2020 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки;
- 04.06.2020 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, частково приєднано невідбуте покарання, призначене Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 року за ч.3 ст.185 КК України та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 20 грудня 2020 року близько 01.00 години (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений), перебуваючи на АДРЕСА_2 , зі сторони вулиці підійшов до паркану, виготовленого з металевої сітки та стовбців, який огороджував домоволодіння АДРЕСА_3 , розташоване на вказаній вище вулиці, яке на підставі права власності належить ОСОБА_5 . Визначив вказаний паркан, як об`єкт свого злочинного посягання, ОСОБА_4 внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, таємно, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук розхитав один металевий стовп вищевказаного паркану, після чого руками витягнув його із землі та через паркан на вулицю, де з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинив ОСОБА_5 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 36 від 22.12.2020 матеріальний збиток на суму 526,50 гривень у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 20 грудня 2020 року він підійшов до паркану, виготовленого з металевої сітки та стовбців, який огороджував домоволодіння АДРЕСА_3 руками розхитав один металевий стовп вищевказаного паркану, після чого витягнув його із землі та через паркан на вулицю, де з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.
В той же час, враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення після постановлення вироків Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.06.2020 року та Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 року, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що на день ухвалення вироку ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.06.2020 року, а тому обрання запобіжного заходу суд вважає недоцільним.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.06.2020 року та за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання до відбуття у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 16.01.2021 року.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речовий доказ у кримінальному провадженні металевий стовп довжиною 2,28 м., зеленого кольору, вагою 78 кг., який передано на зберігання потерпілому, після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1