Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3897/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучений в ході проведеного 15.10.2020 року огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 автомобіль Mazda, модель 3, державний номер НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання вказав, що даний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, має доказове значення у кримінальному провадженні №0000288, тому накладення арешту на нього необхідно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000288 від 02.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за повідомленням ОСОБА_5 про вимагання у нього групою осіб на території м. Миколаєва, із застосуванням фізичного насилля, грошових коштів в сумі 20 000 гривень.
Досудовим розслідуванням встановлено причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких було затримано 15.10.2020 року в порядку ст. 208 КПК України.
Крім того, у ході проведення огляду місця події 15.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено автомобіль Mazda, модель 3, державний номер НОМЕР_1 , який перелічені вище особи використовували для пересування та під час вчинення кримінального правопорушення.
16.10.2020 року постановою слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 вказаний автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000288. Однак, сама по собі винесена постанова про визнання автомобіля речовим доказом не є підставою для накладення арешту на дане майно.
В поданому клопотанні слідчий просить накласти на нього арешт з метою забезпечення його збереження як речового доказу, однак доводів на підтвердження того, що цей автомобіль дійсно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, на наводить.
З урахуванням викладеного, а також беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11