Справа № 211/8027/19
Провадження № 1-кп/216/648/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000914 від 02.06.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Кут, Іркутської області,РСФСР, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України, раніше не судимого,
учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 приблизно о 01:00 годині 31.05.2018, знаходячись неподалік магазину «АТБ-маркет» по вул. Соборності, буд. 98, у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , 1984 р.н., який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння впав з велосипеду, на якому рухався.

У цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на незаконне заволодіння майном потерпілого, скориставшись при цьому станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 .

Одразу реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 упевнившись, що його дії є таємними для потерпілого та інших осіб, умисно з корисливих мотивів, з метою здійснення незаконних дій із електронним платіжним документом, з рюкзака ОСОБА_6 , який впав на землю, викрав кредитну банківську картку № НОМЕР_1 , видану ПАТ КБ «Приват Банк» у користування ОСОБА_6 , яка згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, та є засобом доступу до банківського рахунку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_3 приблизно о 01:00 годині 31.05.2018, з метою доступу до банківського рахунку ОСОБА_6 та зняття грошових коштів, з дозволу ОСОБА_6 взяв його мобільний телефон, та, скориставшись станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , упевнившись, що його дії є таємними для потерпілого, заволодів SIM-картою ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 .

Після чого, з викраденою банківською карткою та SIM-картою з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, - викрадення офіційних документів з корисливих мотивів.

Фактичними обставинами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, є наступне.

Так, 31.05.2018 ОСОБА_3 , маючи єдиний злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи кредитну банківську картку № НОМЕР_1 , видану ПАТ КБ «Приват Банк» у користування ОСОБА_6 та SIM-картою ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , який зареєстрований фінансовим номером до банківських рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_6 , змінив персональний код активації даної картки (пін-код), виданої ПАТ КБ «Приват Банк».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 о 02.09 годині 31.05.2018, перебуваючи в магазині «Назарет» за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Мира, буд. 28, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, використовуючи раніше викрадену банківську картку ОСОБА_6 , за допомогою банкомату ПАТ КБ «Приват Банк», таємно з банківського рахунку заволодів грошами коштами ОСОБА_6 у сумі 3000 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_3 о 05:33 годині 31.05.2018, перебуваючи в магазині «Варус» за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Дзержинського, 1б, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, використовуючи раніше викрадену банківську картку ОСОБА_6 , за допомогою банкомату ПАТ КБ «Приват Банк», таємно з банківського рахунку заволодів грошами коштами ОСОБА_6 у сумі 3000 грн.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_3 у період часу з 05:41 по 05:47 години 31.05.2018, перебуваючи за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 26, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, використовуючи раніше викрадену банківську картку ОСОБА_6 , за допомогою банкомату ПАТ КБ «Приват Банк», таємно з банківського рахунку заволодів грошами коштами ОСОБА_6 у суму 8800 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 14 800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні проступків, що йому інкримінують, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказані вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення проступку визнає повністю.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо дане клопотання підтримали.
Потерпілий просив суд розглянути справу в його відсутність, щодо призначення міри покарання ОСОБА_3 то просив призначити найсуровіше покарання.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його письмове клопотання.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим.
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склад проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і склад проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками: викрадення офіційних документів з корисливих мотивів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, раніше не судимий, характеризується посередньо, за на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (м.к.п. 72-73), не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, майнову шкоду не відшкодовано, однак цивільного позову не заявлено, співпрацював з органом досудового розслідування.
Згідно досудової доповіді на ОСОБА_3 наданої органом пробації 06.07.2020 року, останні вважають, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, тому останні дійшли висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

При цьому, при призначені покарання суд враховує зміни, які внесені до Кримінального кодексу України станом на 01.07.2020 року, відповідно до яких ч.1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
А тому, при призначені покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України суд призначає покарання, передбачене санкцією статті КК України в редакції від 01.07.2020 року, бо воно є таким, що пом`якшує кримінальну відповідальність та поліпшує становище особи, а відтак має зворотну дію у часі відповідно до ст. 5 КК України.
На підставі викладеного, суд, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та майнового стану обвинуваченого, вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання на підставі ст. 70 ч. 1 КК України в виді обмеження волі в межах санкції вищезазначених статей Кримінального Кодексу України, та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

У строк відбування покарання зарахувати, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, строк перебування під вартою з моменту затримання 16.12.2019 до 14.01.2020, дня внесення застави та звільнення з під варти, з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за два дні обмеження волі.

Заставу у розмірі 38 420 грн., повернути заставодавцю, відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Потерпілим цивільний позов не заявлений, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому таке покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді виді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді застави, залишити без змін.

У строк відбування покарання зарахувати, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, строк перебування під вартою з моменту затримання 16.12.2019 до 14.01.2020, дня внесення застави та звільнення з під варти, з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за два дні обмеження волі.

Заставу у розмірі 38 420 грн., повернути заставодавцю, відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

- Речові докази: відеозапис, який записано на DVD-R для лазерних систем зчитування та документи, які записано на СD-R диск «Verbatim», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження,- залишити в матеріалах кримінального провадження (м.к.п. а.с. 33-35).

Матеріали кримінального провадження № 0000914 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 211/8027/19 (1-КП/216/648/20).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1