СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-о/759/3/20
ун. № 759/9601/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , про перегляд вироку Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2015 року за нововиявленими обставинами,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисниик ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ,

засуджена - ОСОБА_5 ,

інший учасник провадження:

потерпілий - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуваєзаява захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , про перегляд вироку Святошинського районного суду міста Києва від 24.06.2015 за нововиявленими обставинами.

Вказана заява обґрунтовується тим, що існують обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні вироку.

Так, захисник зазначає, що на його адресу надійшов лист від засудженого ОСОБА_10 , який відбуває покарання у Державній установі «Білоцерівська виправна колонія (№ 35)» Міністерства юстиції України, та в якій останній стверджує, що саме він вчинив злочин, за який засуджено ОСОБА_5 .

Крім того, як вбачається з вироку Святошинського районного суду міста Києва від 24.06.2015, яким засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, потерпілий та будь-які свідки по даній справі не допитувались, докази не досліджувались у зв`язку із визнанням ОСОБА_5 своєї вини.

Разом з тим, ОСОБА_5 неодноразово зверталась до судових інстанцій із заявами про те, що вона себе оговорила у зв`язку із введенням її в оману слідчим та прокурором, які погрожували позбавленням її батьківських прав щодо сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі невизнання нею своєї вини у злочині, якого вона не вчиняла. Таким чином, стороною обвинувачення були штучно створені умови, в яких обвинувачена була змушена надавати суду неправдиві показання, оговорювати себе та визнавати вину за злочин, який фактично вчинила інша особа.

Вказані обставини доводять помилковість висновків суду та, як наслідок, неправильність вироку, що належить переглянути. Просив скасувати вирок Святошинського районного суду міста Києва від 24.06.2015 стосовно ОСОБА_5 та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисники заяву підтримали з підстав викладених у ній та просили її задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 заяву підтримала. Разом з тим, допитати у судовому засіданні засуджену ОСОБА_5 не вдалося за можливе, оскільки остання у судові засідання не прибуває, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду заяви, причини неприбуття суду не повідомила. Згідно з інформацією ДП «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України засуджена ОСОБА_5 звільнена 04.05.2020 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, посилаючись на те, що вирок Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2015 року є законним та обґрунтованим. Він набрав законної сили і засуджена на даний час відбула покарання.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 15.04.2015 він повертався з роботи додому. По дорозі він зайшов до кафе, де познайомився з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , якій запропонував перейти в інше кафе. ОСОБА_14 , яка була з хлопцем, пішли за ними. Потім попросила відійти, першим його вдарив по голові хлопець, після чого всі почали наносити йому удари, від яких він впав. Йому продовжували наносити удари по голові, руках, тулубу. Незважаючи на те, що було темно, він бачив, що удари наносила також ОСОБА_15 . Потім у нього перевірили та забрали його речі ноутбук, навушники, гроші, які були у нього в кишені, мобільний телефон, продукти харчування. Перехожі викликали працівників поліції, які знайшли ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . У ОСОБА_15 знайшли його речі. Впізнання проводили наступного дня в РУ ГУ по просп. Перемоги, 109. Йому повернули ноутбук, який був зіпсований, оскільки він впав на нього, коли його били, навушники і мобільний телефон, які були у ОСОБА_15 . Також, повідомив, що ОСОБА_15 телефонувала йому, щоб він забрав заяву.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він на той час працював у патрульно-постовій службі. Він з колегою отримали повідомлення про вчинення грабежу, а саме чоловіка побили дівчина і чоловіки та забрали сумку, ноутбук, мобільний телефон та інші речі, а також місце, де їх чекатиме потерпілий. Вони почали відпрацьовувати територію, при цьому з ними був потерпілий, і на розі вул. Жолудєва, біля універсаму, помітили ОСОБА_5 , яка ішла з дівчиною. У даної дівчини була сумка. Потерпілий вказав на дівчат та сказав, що у сумці знаходяться речі, які належать йому. Після цього, була викликана СОГ.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_10 показав, що з ОСОБА_5 він познайомився 15.05.2015 у барі, що по вул. Жолудєва в м. Києві. ОСОБА_5 була з друзями. Вони разом відпочивали, коли до них підійшов потерпілий та почав чіплятися до дівчат. Через деякий час він разом з потерпілим вийшов на вулицю покурити і зробити зауваження потерпілому, а потім вдарив потерпілого кілька разів по обличчю. Після цього, потерпілий втік і залишив свою сумку, у якій був ноутбук, телефон. Він, ОСОБА_10 , сумку забрав. Коли він пішов до вбиральні (за кафе), то попросив ОСОБА_5 потримати сумку потерпілого. Коли він повернувся, то у барі було багато поліції і сумка потерпілого була у працівників поліції. ОСОБА_5 ніякої фізичної сили до потерпілого не застосовувала. Дату, коли відбувалися події, 15.05.2015, він добре пам`ятає, оскільки у цей день забирав автомобіль з ремонту.

Також судом безпосередньо дослідженні та перевірені в ході судового розгляду письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол огляду місця події від 16.04.2015, відповідно до якого об`єктом огляду є ґрунтова ділянка землі за адресою: м. Київ, вул. Жолудєва, яка слабо освітлена. На даній ділянці знаходиться потерпілий ОСОБА_9 , який повідомив, що група невідомих осіб застосовуючи насильство відкрито викрали його майно (т. 1 а.п. 125-126);

- протокол огляду місця події від 16.04.2015, відповідно до якого об`єктом огляду є службове приміщення, що за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 22-А. У даному приміщенні знаходиться жінка ОСОБА_18 , 1993 року народження, у якої в руках знаходиться сумка чорного кольору, яка належить останній. ОСОБА_18 вийняла зі своєї сумки ноутбук «Aser» 5744, чорного кольору, мобільний телефон «Fly TS 111», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , мишку лазерну, навушники «Koss». Вказані речі їй надала ОСОБА_19 (т. 1 а.п. 127-128);

- висновок спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 27.05.2015, а саме: ноутбука «Aser» 5744, мобільного телефону «Fly TS 111», навушників «Koss», становить 3924 грн 00 к. (т. 1 а.п. 129).

Допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_18 не вдалося за можливе, оскільки останні у судові засідання не прибувають, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причини неприбуття суду не повідомили. Захисник та прокурор не заперечували проти розгляду заяви без їх участі.

Вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , вивчивши матеріали заяви та долучені до неї додатки, а також матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2015 ОСОБА_5 була засуджена за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Під час судового розгляду ОСОБА_5 свою вину визнала в повному обсязі, відтак, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив та мета, форма вини учасниками кримінального провадження не оспорювалися, то судом було визнано недоцільним досліджувати докази в цій частині. Даний вирок набрав законної сили 27.07.2015 року.

Відповідно до положень ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Системне тлумачення положень ст. 91, 459, 462 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження у судах, виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постанові Об`єднаної палати (провадження №51-9834кмо18), перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути. Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт, а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.
Як встановлено у судовому засіданні покази потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_17 узгоджуються з письмовими доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

При цьому, покази свідка ОСОБА_10 різняться як з показами потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_17 , так і з письмовими доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду. Крім того, як встановлено під час допиту даного свідка, він перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_5 .

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що у судовому засіданні не встановлено достатніх та ґрунтовних підстав, які б дозволяли суду прийти до висновку про наявність підстав для скасування за нововиявленими обставинами вироку Святошинського районного суду міста Києва від 24.06.2015, оскільки у вказаних документах та під час допиту свідка ОСОБА_10 не міститься нововиявлених обставин.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що заява захисника ОСОБА_4 , подана в інтересах засудженої ОСОБА_5 , підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 459-467 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Заяву захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , про перегляд вироку Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2015 року за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 13 год. 50 хв. 28 вересня 2020 року.

Суддя: ОСОБА_1