Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1564/18
Номер провадження: 1-кс/511/569/20
22.10.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід щодо розгляду заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000289 від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження №0000289 від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

13.10.2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_5 про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_6 .

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана заява 13.10.2020 року була розподілена в провадження судді ОСОБА_4 .

16.10.2020 року до суду надійшла заява судді ОСОБА_4 про самовідвід щодо розгляду заяви ОСОБА_5 про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_6 .
Свою заяву суддя ОСОБА_4 мотивувала тим, що при ознайомленні з заявою ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 вбачається, що обвинувачена ОСОБА_5 також висловила недовіру судді ОСОБА_4 , оскільки остання неодноразово приймала участь у даному кримінальному проваджені і в якості слідчого судді та вже розглядала заявлений 02.12.2019 року ОСОБА_5 відвід судді ОСОБА_6 , в задоволенні якого ухвалою від 09.12.2019 року відмовила, хоч на думку ОСОБА_5 не мала на це права.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана заява 16.10.2020 року була розподілена в провадження судді ОСОБА_6 .
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_6 від 19.10.2020 року заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_6 по розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 щодо розгляду заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000289 від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, задоволено.

Згідно автоматизованої системи документообігу суду в провадження судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_4 щодо розгляду заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000289 від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

На підставі ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК.

Згідно ч.3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу (самовідводу) має бути вислухана особа, яка заявила самовідвід (якій заявлено відвід), якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_4 не бажала давати пояснення щодо її самовідводу та просила розглянути заяву у її відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити самовідвід судді ОСОБА_4 та розглядати заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 у її відсутність.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 у її відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення самовідводу судді ОСОБА_4 .

Розглянувши заяву про самовідвід, суд вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …".

Наявність безсторонності згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», п. 49).

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України", від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Участь судді ОСОБА_4 у розгляді заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000289 від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, обґрунтовано поставить під сумнів безсторонність суду з огляду на те, що правосуддя повинно не тільки чинитися, але і має бути видно, що воно чиниться з довірою, яку суд повинен вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v.Malta (Мікаллефф проти Мальти, п.98).

В такому випадку суддя повинен керуватися ст. 2 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судів України 23 лютого 2013 року.

Слід звернути увагу на те, що в Рекомендаціях Комітета Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року (CM/Rec(2010)12)у пункті 11 щодо зовнішньої незалежності суддів зазначено, що зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Викладені в заяві про самовідвід обставини можуть в подальшому викликати сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 при прийнятті процесуальних рішень по справі, що є неприпустимим, та виключають участь судді ОСОБА_4 у даній заяві ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , а отже є підстави для задоволення самовідводу.

Керуючись п.4 ч.1 ст.75, ст.81, ст.82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід щодо розгляду заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000289 від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, задовольнити.

Заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000289 від 14.03.2015 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України ( справа 511/1564/20, провадження 1кс/511/569/20) передати на розгляд іншому судді у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1