Справа № 682/2215/20
Провадження № 1-кс/682/420/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року слідчий суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в залі судового засідання в місті Славута скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора,
в с т а н о в и в:
29.10.2020 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 заявила відвід прокурору ОСОБА_4 , оскільки, на думку скаржника, у даній справі повноваження ОСОБА_4 на здійснення представництва Шепетівської місцевої прокуратури належним чином не підтвердженні. Окрім того, скаржник вказує, що прокурор ОСОБА_4 не є громадянином України, оскільки це не зазначено в її паспорті. ОСОБА_3 також вказувала, що посвідчення прокурора не встановленого зразка, а тому є не чинним.
Прокурор заперечувала проти заявленого відводу.
Заслухавши учасників справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК відвід прокурору може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених статтями 77 цього кодексу.
Зокрема, відповідно до пункту 3 частини 1 цієї статті, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення. За частиною 1 статті 36 КПК, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Тобто, на прокурора покладається обов`язок організації процесу досудового розслідування, визначення його напрямів, координації проведення процесуальних дій, сприяння створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпечення дотримання під час кримінального провадження вимог законів України.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про прокуратуру», єдність системи прокуратури України забезпечується, зокрема, єдиними засадами організації та діяльності прокуратури та єдиним статусом прокурорів.
Як встановлено ч. 2 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратур.
Згідно ч. 1 ст. 17 вказаного Закону, прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
Таким чином, враховуючи наведені вище норми, загальні засади кримінального провадження, а також принцип єдності системи прокуратури, можна дійти висновку, що під час розгляду скарг на діі або бездіяльність прокурора до початку досудового розслідування, прокурор, який представлятиме інтереси відповідної прокуратури, визначається керівником органу прокуратури. Нормами КПК України не передбачено підтвердження повноважень прокурора шляхом надання довіреності на представництво відповідної юридичної установи.
Щодо посилань скаржника на недійсність посвідченні прокурора, суд звертає увагу на те, що, згідно Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають службове посвідчення. Положення про службове посвідчення та його зразок затверджуються Генеральним прокурором.
В судовому засіданні посвідчення прокурора ОСОБА_4 було оглянуто слідчим суддею та встановлено, що таке відповідає встановленому законом зразку та вимогам Положення про службове посвідчення прокурора. Окрім того суд звертає увагу на те, що на даний час Малий Державний Герб України не затверджено, що не може свідчити про відсутність у прокурора повноважень на представництво прокуратури у суді.
Щодо вказівки скаржника на те, що прокурор ОСОБА_4 не є громадянином України, така нічим не мотивована, оскільки скаржник не може вказати на норми закону, які на його думку порушені прокурором.
Враховуючи наведене прихожу до висновку, що відсутні будь які підстави для відводу прокурора ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 9, 36, 77 КПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурору ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1