Справа № 188/599/20
Провадження № 1-кп/188/126/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року смт.Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000263

обвинувачений:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянин України, не працюючий, проживаючий АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду по кримінальному провадженню №0000263 захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, домашній арешт в нічний час з 21.00 год до 06.00 год.

В обґрунтування клопотання зазначено 17 березня 2020 року слідчим суддею Петропавлівського районного суду ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому обраний ОСОБА_3 17.03.2020 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався.

Так, ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року продовжено зазначений запобіжний захід до 29.10.2020.

Таким чином, станом на 19.10.2020 ОСОБА_3 перебуває під вартою більше 7 місяців.

В наслідок того, що строк тримання під вартою закінчується, вважає, що на даний час, відпала потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу, а тому він може бути змінений іншим більш м`яким запобіжним заходом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, в клопотання зазначено, що за весь час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 дотримувався належної процесуальної поведінки, активно співпрацював з органом досудового розслідування та судом, під час судового розгляду визнав свою провину та вибачився перед потерпілим ОСОБА_6 , якому ще на стадії досудового розслідування відшкодовано спричинені матеріальні та моральні збитки.

Не зважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_6 не пам`ятає обставини спричинення йому тілесних ушкоджень та не зміг вказати на ОСОБА_3 як на особу яка їх спричинила, останній все ж таки визнає себе винним у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому.

Крім того, не дивлячись на те, що жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не зміг прямо вказати на ОСОБА_3 як на особу яка спричинила тілесні ушкодження потерпілому, обвинувачений визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Такою своєю поведінкою ОСОБА_3 на дії демонструє щире каяття у вчиненому, сприяння суду у встановленні об`єктивної істини та сприяння швидкому, повному і неупередженому судовому розгляду.

Таким чином, на теперішній час ті ризики які ймовірно мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження та на початковій стадії судового розгляду фактично втратили свою актуальність.

Водночас, сторона захисту розуміючи необхідність забезпечення стороною обвинувачення належної процесуальної поведінки обвинуваченого вважає за цілком можливе застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який може бути застосовано до яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ст. 181 ч.1 та ч.2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло, доцільність саме такого запобіжного заходу полягає в тому, що ОСОБА_3 до моменту затримання неофіційно працював, має постійне місце проживання, перебуває у фактичному шлюбі та проживає однією сім`єю із ОСОБА_7 , з якою постійно мешкає та веде спільне господарство, крім того, до складу його сім`ї входять двоє її малолітніх дітей, які перебували на їх утриманні, а тому обвинувачений повинен забезпечувати матеріально родину, а також є необхідність з`являтися до суду за викликом, тому домашній арешт можливо застосувати в певний період часу за місцем проживання його сім`ї.

Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що неодноразова вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (наприклад, справа Летельє проти Франції).

Згідно вимог глави 18 КПК України на прокурора покладено обов`язок кожного разу доводити не лише ту обставину, що ризики існують, але й ту, що ці ризики не зменшились і, що застосування запобіжного заходу і подалі є дійсно обґрунтованим.

В рішенні ЄСПЛ у справі Ходорковський проти Росії, зазначається, що арешт буде прийнятним в світлі положень Конвенції тільки, якщо «обов`язок, передбачений законом» не може бути виконано більш м`якими засобами.

Принцип пропорційності передбачає необхідність встановлення рівноваги між важливістю забезпечити негайне виконання зобов`язання та важливістю права на свободу в демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ Сааді проти Сполученого Королівства).

На підставі викладеного, захисник вважає, що застосування домашнього арешту з 21.00 до 06.00 часу доби до ОСОБА_3 буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник своє клопотання підтримав.

Обвинувачений також просить задовольнити клопотання захисника зазначивши, що за час перебування під вартою він багато що переглянув у своєму житті і розкаявся у скоєному.

Прокурор в судовому засіданні з клопотанням захисника погодився, просить його задовольнити, вважає, що продовжувати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою подалі є дійсно не обґрунтованим. Подавати клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наміру не має.

Вивчивши клопотання та вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, клопотання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.І ст.121, ч.1 ст.263 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відносяться також і до категорії тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та мають широкий резонанс в суспільстві, так як вчинені із застосуванням вогнепальної зброї та інших предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, публічно, в громадському місті .

Строк тримання під вартою закінчується 29.10.2020 року.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

В судовому засіданні прокурор клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому підтримав, запобіжний захід , як тримання під вартою щодо обвинуваченого надалі вважає недоцільним.

Захисник висловив узгоджену з обвинуваченим позицію.

Захисник вважає, обвинувачений не зможе вплинути на свідків так як вони вже частково допитані, фактично не пам`ятають і не впізнають обвинуваченого, потерпілому ОСОБА_6 відшкодовується завдана шкода.

Судове слідство триває, судом не вивчено письмові докази про справі, допитані не всі потерпілі і не всі свідки.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявні ризики судом встановлені і є обґрунтованими.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини, позицію захисту і прокурора , суд приходить до висновку про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначене слід змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час з 21.00 год. до 06.00 год. строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 199, 331, 372, 392, 532 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час з 21.00 год до 06.00 год. задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час з 21.00 год. до 06.00 год.

ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обрати строком на 2 місяці.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 залишати житло, де він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21.00 до 06.00 години протягом доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

прибувати до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за кожною вимогою;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками по справі;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання у м.Першотравенськ Дніпропетровської області.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту рахувати з 19.10.2020 року по 16.12.2020 рік або зміни запобіжного заходу відповідно до положень гл.18 § 1 КПК України.

Ухвалу передати для виконання начальнику Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ "ДНІПРОВСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№4)"

Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1