Провадження №1-кс/760/8099/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника слідчого відділення ВП-1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005744 від 27.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долгопрудний, Московської обл., Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника слідчого відділення ВП-1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005744 від 27.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України відносно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0005744 від 27.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 26.11.2020, приблизно о 20 годин 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні АЗС «ГЛУСКО», яке розташовано по вулиці Вадима Гетьмана 27-Д в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_7 , з метою придбання мобільного телефону «iPhone 11».

Перебуваючи у приміщені АЗС «ГЛУСКО», ОСОБА_4 , по раптово виниклому умислу направленому на відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_7 , скориставшись тим, що поруч нікого із сторонніх осіб не має та його злочинним діям не завадить, утримуючи у руках мобільний телефон марки «iPhone 11, Black, 64GB, імеі: 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 », вартістю 15500 гривень, вибіг з приміщення АЗС «ГЛУСКО» на вулицю, тим самим відкрито викрав чуже майно.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_7 , розуміючи, що відносно нього вчинюється кримінальне правопорушення, побіг вслід за ОСОБА_4 , при цьому висловлюючи словесну вимогу повернути належний йому мобільний телефон марки «iPhone 11, Black, 64GB, імеі: 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_7 та з метою доведення свого злочинного наміру до кінця почав висловлювати у бік потерпілого погрози, щодо застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_7 продовжував вимагати у ОСОБА_4 повернути належний йому мобільний телефон марки «iPhone 11, Black, 64GB, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 », без сім-картки, на що ОСОБА_4 для доведення злочину до кінця, наніс два удари правою рукою в обличчя та один удар рукою по тулубу потерпілого ОСОБА_7 , від яких останній впав на землю, чим завдавши потерпілому фізичного болю, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відкрито викравши чуже майно ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись мобільним телефон марки «iPhone 11, Black, 64GB, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 » без сім-картки на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 15500 грн.

27.11.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства.

27.11.2020 о 02:45 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст.208 КПК України (фактичний час затримання 27.11.2020 о 02:45 година).

На даному етапі досудового розслідування наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2020 у ОСОБА_7 ;

- Протоколом затримання особи у порядку ст.208 КПК України в ході якого у ОСОБА_4 , виявлено та вилучено мобільним телефон марки «iPhone 11, Black, 64GB, імеі: 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 » без сім-картки, що належить потерпілому ОСОБА_7 ;

- Показаннями свідка ОСОБА_8 .. Протокол допиту від 27.11.2020;

- Показаннями свідка ОСОБА_9 .. Протокол допиту від 27.11.2020;

- Показаннями підозрюваного ОСОБА_4 . Протокол допиту від 27.11.2020;

- Іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив відповідно до ст.12 КК України, тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст.177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин.

На той факт, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.

На той факт, що підозрюваний може впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності із застосуванням насильства, після отримання клопотання з додатками знає адреси проживання свідків, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може погрожувати свідкам з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п.1, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Разом з тим, у разі задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прошу в изначити розмір застави в сумі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки на думку сторони обвинувачення саме така сума застави зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважаю за доцільне, в разі внесення підозрюваним розміру застави, покладанні на підозрюваного ОСОБА_4 , наступних, передбачених п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків, а саме:

1) з`являтися за кожною вимогою до слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Полковника Шутова, 3 за викликом до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження і процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав, просив його задовольнити, з підстав наявності ризиків та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, а відтак, наголошував, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання, захисник підозрюваного просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відносяться до тяжкого злочину, а відтак вважаю наявними підстави, з якими закон пов`язує можливість обрання особі запобіжного заходу.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 27.11.2020 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України.

27.11.2020 о 02:45 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст.208 КПК України.

27.11.2020 о 19 год. 10 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

28.11.2020 о 08:30 год. підозрюваному ОСОБА_4 було вручено клопотання та матеріали, якими обґрунтовуються необхідність застосування такого запобіжного заходу.

Відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Метою попереднього ув`язнення згідно з цим законом є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі (екстрадиції) або транзитного перевезення особи.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу (в тому числі у вигляді тримання під вартою) відповідно до ч.2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою, як і затримання особи, є видами заходів забезпечення кримінального провадження (ст.131 КПК України). Ці заходи, як і направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-медичної або судово-психіатричної експертизи та переміщення особи, яка відбуває покарання, в установу попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження не можуть переслідувати мету покарання особи за вчинений злочин, оскільки це суперечить презумпції невинуватості.

Затримання, тримання особи під вартою, направлення її до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-медичної або судово-психіатричної експертизи, переміщення особи, яка відбуває покарання, в установу попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження є заходами не кримінально-правового, а кримінально-процесуального характеру, що мають на меті виключно забезпечення належного здійснення кримінального провадження. Застосування цих заходів не може розглядатись як безпосередній наслідок вчиненого злочину, оскільки вони обумовлені не визнанням судом особи винною, а застосовуються до моменту постановлення вироку та/або до набрання ним законної сили за наявності відповідних підстав, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу підозрюваному, суд також враховує, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватися вимог ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, при цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При розгляді даного клопотання, суд, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, виходить з усвідомлення, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, і що це питання не може вирішувати «in abstracto». Це питання має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими суд мотивує своє рішення, та належно задокументованих фактів. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагають істинні потреби публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують вимогу поваги до особистої свободи (рішення в справі «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy) [ВП], заява № 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Також, у Рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії», а також правових позицій, викладених у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», та у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

У справі «Ігнатов проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 5 Конвенції, разом зі статтями 2, 3 і 4, є серед основоположних прав, що захищають фізичну безпеку особистості і в цій якості її важливість має першорядне значення. Її головна мета полягає в тому, щоб не допустити свавільного або необґрунтованого позбавлення волі. Зокрема, можна ідентифікувати три основні засади у практиці Суду: вичерпний характер винятків, які повинні бути інтерпретовані строго і які не допускають широкого трактування відповідно до інших положень Конвенції (зокрема, статті 8-11 Конвенції); законності затримання, включаючи матеріальне та процесуальне право, що є вимогою ретельного дотримання принципу верховенства права. Одним з найбільш поширених видів позбавлення волі у кримінальному провадженні є досудове тримання під вартою. Таке тримання є одним із винятків із загального правила, що кожна людина має право на свободу (параграф 1 статті 5), та передбачено в підпункті (с) пункту 1 статті 5 Конвенції.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, аналізуючи доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зіставляючи їх з вищевказаними вимогами кримінального процесуального закону і практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що прокурором не наведено достатніх і належних доказів існування у сукупності всіх ризиків зазначених прокурором.

Аналізуючи можливість обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя звертає увагу на те, що на початковій стадій досудового розслідування ризики перешкоджання підозрюваним у проведенні досудового розслідування, зокрема - збиранні доказів, є найвищими, і забезпечення найбільш ефективного та оперативного розслідування в даному випадку, на переконання суду, можливе у випадку тримання підозрюваного під домашнім арештом, який є найм`якшим запобіжним заходом на даній стадії кримінального провадження серед ефективних.

В той же час, суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а отже, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, наявність у підозрюваного постійного місця проживання (в матеріалах клопотання наявна договір про оренду приміщення матір`ю підозрюваного ОСОБА_10 , а саме квартири), стан його здоров`я, відсутність судимості, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 18 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., строком до 26 січня 2021 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки, на думку слідчого судді, застосування такого, менш суворого запобіжного заходу, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193, 194, 196, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, практикою Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання начальника слідчого відділення ВП-1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005744 від 27.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід нічний домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 18 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., строком до 26 січня 2021 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки :
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 26 січня 2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора Київської місцевої прокуратури №9.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 , в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя - ОСОБА_1