1Справа № 335/284/21 1-кс/335/238/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , про арешт майна, по кримінальному провадженню № 0002406, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2020 року за № 0002406, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 02.11.2020 року до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали оперуповноваженого управління боротьби зі злочинами пов`язаними х торгівлею людьми ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про отриману інформацію відносно ОСОБА_8 , який займається втягненням жінок у зайняття проституцією (ЖЄО 32408).

В ході проведення огляду місця події, 06.01.2021 року в період часу з 15:58 годин по 16:34 годин, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 20-А, навпроти головного входу до приміщення сауни «Лагуна» було виявлено автомобіль «Daewoo Lanos», в кузові червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (реєстрація країни Польща) з якого, з лівої передньої двері вийшов чоловік який в подальшому представився, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проведення огляду місця події, ОСОБА_4 добровільно видав, мобільний телефон «Redmi Note 9» в корпусі блакитного кольору, з сім картою мобільного оператора Водафон, яка має номер НОМЕР_2 та сім картою мобільного оператора Life, яка має номер НОМЕР_3 . Разом з цим ОСОБА_4 добровільно видав грошові кошти у розмірі 990 гривень, купюрами номіналом: 200 гривень з позначенням ТИ 2533887; 200 гривень з позначенням ГЄ 9711920; 200 - гривень з позначенням ТЕ 7190669; 100 гривень з позначенням MB 3670490; 100 гривень з позначенням СД 6039804; 50 гривень з позначенням УК 6397965; 50 гривень з позначенням СТ 5863943; 50 гривень з позначенням ФЖ 6043735; 20 гривень з позначенням ЮД 1231910; 20 гривень з позначенням ЧА 3770704.
Виданий мобільний телефон та грошові кошти, були вилучені та упаковані у паперові конверти, які мають пояснювальні записи та підписи учасників.
Слідчий посилаючись на те, що зазначені вилучені речові докази під час проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 20-А, навпроти головного входу до приміщення сауни «Лагуна», є речовими доказами у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження та подальшого використання як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій, просить клопотання задовольнити накласти арешт на зазначене вилучене майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна та його представник, пояснили суду, що мобільний телефон та вилучені грошові кошти належать ОСОБА_4 , грошові кошти отримані внаслідок надання послуг „таксі, та купюрою 200 гривень з позначенням ТИ 2533887 з ним розрахувався клієнт.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи постановлення судом незаконного рішення, тоді як ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
З матеріалів клопотання слідчого про арешт майна встановлено, що слідчим відділом Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2020 року за № 0002406, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а саме за фактом самоправних дій, які полягають у спилюванні гілок дерев.

Згідно до протоколу видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 06.01.2021 року, для проведення оперативної закупки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А, видані кошти в сумі 1050 грн., купюрами номіналом 200 грн. серії СН 1932989, 200 грн. серії ТИ 2533887, 200 грн. серії СА1503221, 200 грн. серії УД 7467483, 100 грн. серії УБ 7189683, 100 грн. серії УТ 5328657, 50 грн. серії УИ 4166363.

Як встановлено слідчим суддею, під час проведення огляду місця події, ОСОБА_4 добровільно видав, мобільний телефон «Redmi Note 9» в корпусі блакитного кольору, з сім картою мобільного оператора Водафон, яка має номер НОМЕР_2 та сім картою мобільного оператора Life, яка має номер НОМЕР_3 , грошові кошти у розмірі 990 гривень, купюрами номіналом: 200 гривень з позначенням ТИ 2533887; 200 гривень з позначенням ГЄ 9711920; 200 - гривень з позначенням ТЕ 7190669; 100 гривень з позначенням MB 3670490; 100 гривень з позначенням СД 6039804; 50 гривень з позначенням УК 6397965; 50 гривень з позначенням СТ 5863943; 50 гривень з позначенням ФЖ 6043735; 20 гривень з позначенням ЮД 1231910; 20 гривень з позначенням ЧА 3770704.
Зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що вилучене під час огляду місця події майно, а саме грошові кошти купюрою номіналом 200 гривень з позначенням ТИ 2533887, мають значення речового доказу, відповідно до ст. 98 КПК України.
Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч. 2 ст. 303 КК України та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені під час огляду місця події грошові кошти купюрою номіналом 200 гривень з позначенням ТИ 2533887, які згідно до протоколу видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 06.01.2021 року, для проведення оперативної закупки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А, які у подальшому були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, могли зберегти на собі сліди вчинення злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям речового доказу визначеним ст. 98 КПК України, а тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості пошкодити, знищити, відчужити вказане майно, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти купюрою номіналом 200 гривень з позначенням ТИ 2533887.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися зокрема під час огляду.
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчий посилається на те, що застосування арешту вказаного майна є необхідним, оскільки таке майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить у собі інформацію щодо його вчинення.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Разом з цим, в клопотанні слідчого не було наведено достатніх і переконливих доказів, що вилучене під час огляду місця події майно, а саме мобільний телефон «Redmi Note 9» в корпусі блакитного кольору, з сім картою мобільного оператора Водафон, яка має номер НОМЕР_2 та сім картою мобільного оператора Life, яка має номер НОМЕР_3 , грошові кошти у розмірі 790 гривень, купюрами номіналом: 200 гривень з позначенням ГЄ 9711920; 200 - гривень з позначенням ТЕ 7190669; 100 гривень з позначенням MB 3670490; 100 гривень з позначенням СД 6039804; 50 гривень з позначенням УК 6397965; 50 гривень з позначенням СТ 5863943; 50 гривень з позначенням ФЖ 6043735; 20 гривень з позначенням ЮД 1231910; 20 гривень з позначенням ЧА 3770704, мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, таким чином, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане майно, відповідно до вимог ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки ним не надано доказів, що це майно ОСОБА_4 було набуте кримінально протиправним шляхом, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому в цій частині клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , про арешт майна, по кримінальному провадженню № 0002406, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 20-А, навпроти головного входу до приміщення сауни «Лагуна», а саме: грошові кошти номіналом 200 грн. з позначенням ТИ 2533887.
В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Копію судового рішення, після його оголошення, негайно направити слідчому.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1