10.02.2021 Провадження по справі № 1-кп/940/41/21
Справа № 940/45/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5
представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження №0000058 від 04.10.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, уродженця с. Липівці Перемишлянського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

встановив:

02.10.2020 року близько 15 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 з метою заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання умисно наніс один удар кулаком в обличчя неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 . Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна та синця на обличчі зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , в присутності законного представника ОСОБА_6 , підтвердила покази обвинуваченого, вирішення питання щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , покладає на розсуд суду.

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в суді та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.
Також, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого на підставі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.
Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільній позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1