Провадження №1-кп/447/373/20
Справа №447/3497/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження 0000082 від 19.11.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника потерпілих- ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області № 447/1563/17 від 28.09.2017, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 888,5 грн на кожну дитину щомісячно починаючи з дня набрання рішення суду законної сили , з 09.10.2017 до досягнення дітьми повноліття та на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття , починаючи з дня звернення до суду з 14.07.2017.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про вищевказане судове рішення , а також, будучи попередженим державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про обов`язок сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів за період з 14.07.2017 по 27.11.2020, що проявилася у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, з метою працевлаштування до Миколаївської районної філії центру зайнятості не звертався та відповідно, не ставав на облік як безробітний.

Окрім цього, ОСОБА_3 маючи впродовж зазначеного періоду доходи, оскільки не будучи офіційно працевлаштованим працював, за що отримував грошові кошти, однак ОСОБА_3 отриманні кошти витратив на власні потреби , матеріально дітям не допомагав, їхнім матеріальним становищем не цікавився , тим самим злісно ухилився від сплати встановлених судовим рішенням аліментів на утримання дітей, що призвело до утворення заборгованості за період з 14.07.2017 по 27.11.2020 в сумі 118462,61 грн.,що сукупно перевищує суму виплат за три місяці призначених рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 14.07.2017.

Таким чином, ОСОБА_3 , злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів ( аліментів) на утримання дітей, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п. 1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт. З врахуванням вимог ст.ст. 50,65 КК України таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 381 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 ( вісімдесяти) годин громадських робіт.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1