Справа № 697/568/18
Номер провадження № 1-кп/699/20/20
УХВАЛА
щодо запобіжного заходу
01.09.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області матеріали кримінального провадження № 0000648 щодо обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, без постійного місця проживання та реєстрації, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст.89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 22.11.2015 року, близько 04:00 години, перебуваючи на стоянці для автомобілів поряд з приміщенням нічного клубу «Т&Т», що по вул. Героїв Дніпра, 2, в м.Каневі Черкаської області, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, усвідомлюючи можливість заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, умисно наніс один удар ножем в живіт ОСОБА_8 внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження, у вигляді рани передньої черевної стінки, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням тонкого кишечника та крововиливом в черевну порожнину, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2401 від 14.12.2015, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вказане кримінальне провадження знаходиться на розгляді по суті в Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області.
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 09.06.2020 задоволено клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.07.2020 клопотання прокурора Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задоволено частково. Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят днів.
У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_5 порушив умови попередньо обраного відносно нього запобіжного заходу у виді застави, не виконував обов`язків, які на нього були покладені судом, у зв`язку з чим провадження у суді було зупинене, а останній оголошувався у розшук.
Прокурор у суді підтримав внесене клопотання, пояснив, що у цьому провадженні до обвинуваченого раніше застосовувався запобіжний захід у вигляді застави, умови якого обвинувачений порушив, зокрема останній не прибував до суду за кожною судовою повісткою, його неодноразово оголошували в розшук, він не має соціальних зв`язків, тому існує ризик, що обвинувачений і надалі продовжуватиме ухилятися від суду, тому просив продовжити останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Представник потерпілого у суді просив задовольнити клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання заперечували, клопотали про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою або ж зменшити строк тримання під вартою.

Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, вважаю, що клопотання слід задовольнити повністю, оскільки в суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно переховувався від суду і ці дії є підставою для продовження строку застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слід відмовити.

Судом встановлено, що 25.04.2018 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшли матеріали кримінального провадження №0000648 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Головуючим у справі було визначено суддю ОСОБА_9 .
Ухвалою суду від 02.05.2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 30.06.2018 року включно, з утриманням його в Черкаському слідчому ізоляторі УДПтС України в Черкаській області, з одночасним визначенням розміру застави та покладенням на нього обов`язків з числа, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі її внесення.
У зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 14.05.2018 року був звільнений з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».
У зв`язку з закінченням строку відрядження ОСОБА_9 на посаді судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого головуючим у справі визначено суддю ОСОБА_1 .
Ухвалою від 29.08.2018 року призначене підготовче судове засідання на 10:00 год. 18.10.2018 року.
У підготовче судове засідання обвинувачений не з`явився. Його захисником суд був проінформований, що ОСОБА_5 не зміг з`явитися до суду через хворобу.
За таких обставин підготовче судове засідання відкладено на 06.12.2018 року.
06.12.2018 року у підготовче судове засідання обвинувачений не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Судові повістки, що направлені за останніми відомими місцями проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , були повернуті суду без вручення обвинуваченому.
Ухвалою від 06.12.2018 судовий розгляд щодо розгляду зазначеного кримінального провадження було зупинено та оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_10 .
Одночасно судом було надано дозвіл начальнику Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
10.01.2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про відновлення провадження у справі у зв`язку із його добровільною явкою у суд.
18.02.2019 розгляд кримінального провадження відновлено, призначено судовий розгляд кримінального провадження на 28.02.2019.
Крім того, ухвалою суду від 18.02.2019 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді застави та покладено обов`язки:
-прибувати до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за кожною судовою повісткою у визначені у ній дату та час;
-повідомляти Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні № 0000648.
Судове засідання 28.02.2019 відкладено за клопотанням прокурора та представника потерпілого на 03.04.2019.
У судове засідання 03.04.2019 обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, будучи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви та клопотання останнього відсутні.
Згідно повідомлення захисника обвинувачений не з`явився до суду через незадовільний стан здоров`я, але підтверджень вказаним фактам суду не надав.
У зв`язку з вказаними обставинами судовий розгляд кримінального провадження відкладено на 11.04.2019 та було доручено прокурору перевірити факти перебування обвинуваченого на лікуванні.
Згідно повідомлення КНП «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської районної ради ОСОБА_5 в період з 02.04.2019 по 03.04.2019 за медичною допомогою не звертався.
У судове засідання 11.04.2019 обвинувачений ОСОБА_5 , будучи повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, у суд не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
На підтвердження причин поважності неприбуття обвинуваченим ОСОБА_5 у судове засідання 11.04.2019 останнім надано довідку КНП «Чернігівська міська лікарня № 2 Чернігівської міської ради» від 11.04.2019 про те, що з 10.04.2019 по день видачі довідки він знаходився на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі (а.с.133 Том 2), а також виписку № 4656 від 16.04.2019 за змістом якої з 10.04.2019 по 16.04.2019 ОСОБА_5 перебував на лікуванні з діагнозом: закрита травма грудної клітки, перелом Х-ХІ ребер з права. Виписаний 16.04.2019 за порушення лікарняного режиму (а.с.135 Том 2).
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про оголошення розшуку обвинуваченого та надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин ухвалою суду від 11.04.2019 року судове провадження у кримінальному провадженні було повторно зупинено, оголошено розшук обвинуваченого та надано дозвіл начальнику Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
08.06.2020 о 13:00 год. у м. Запоріжжі ОСОБА_5 було затримано, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 140-142 Том 2).
Ухвалами суду від 09.06.2020 провадження у справі поновлено та обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.07.2020 клопотання прокурора Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задоволено частково. Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят днів.
Відповідно до ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою ст.178 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною другою вказаної статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.
Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.
У зв`язку з викладеним вважаю, що в даному випадку прокурором у суді доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Матеріали справи не містять ніякої інформації про наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків чи перебування на утриманні осіб, які потребують догляду; не здобуто ніякої інформації про працевлаштування чи наявність стабільного джерела прибутків у підозрюваного; він не має постійного місця проживання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 повних 46 років, він неодружений; відомості, які вказували б на наявність в останнього хвороби, яка б унеможливила застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу у суду відсутні.
За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, приходжу до висновку, що запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечать запобігання вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.
Особиста порука також не може бути застосована до обвинуваченого, оскільки до органів досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Крім того, відносно обвинуваченого не може бути обраний запобіжний захід у виді застави, оскільки він порушив умови попередньо обраного запобіжного заходу у виді застави, а саме змінюючи місце проживання він не повідомив суд про вказані обставини, не з`являвся на виклик суду, що викликало необхідність оголошення останнього в розшук.
Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 щодо обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою необхідно відмовити та задовольнити клопотання прокурора, обравши відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, що в даному випадку буде відповідати вимогам необхідності та пропорційності.
Зазначені обставини свідчать про соціальну небезпеку ОСОБА_5 та необхідність його ізоляції від суспільства з метою запобігання переховування останнього від суду шляхом продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Приймаючи рішення про продовження найсуворішого запобіжного заходу суд враховує, що обвинувачений має хронічні захворювання, але стороною захисту у судовому засіданні не доведено, що наявні у ОСОБА_5 захворювання унеможливлюють його утримання в місцях попереднього ув`язнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
За таких обставин приходжу до висновку про необхідність повного задоволення клопотання та продовження відносно ОСОБА_5 , який представляє собою суспільну небезпеку, найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 30.10.2020 року включно, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам переховуватись від суду.
Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, вважаю, необхідним, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , оскільки у цьому провадженні до нього раніше застосовувався запобіжний захід у вигляді застави, який обвинуваченим був порушений.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 194, 331, 395 КПК України,
Суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відмовити.

Клопотання прокурора Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто по 30.10.2020 року включно, про що оголосити йому негайно під розписку.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали суду негайно вручити обвинуваченому після її оголошення.

Ухвала може бути оскарженою до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1