Справа № 761/9913/20
Провадження № 1-кс/761/6171/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000251, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,
в с т а н о в и в:
03 квітня 2020 року прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000251, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме: - готівкові грошові кошти в національній валюті України «гривні», в загальному розмірі 2 040 000 грн. (два мільйони сорок тисяч гривень),які знаходяться на депозитному рахунку ГУ ДФС у м. Києві із забороною їх відчуження.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що прокуратурою м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000251, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Пауер Інжиніринг» () перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, в період з 2016 по 2018 рік перевищили обсяг доходів для платників податку третьої групи (юридичної особи), а саме отримали грошові кошти при фінансово-господарських взаємовідносинах з ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор 22» (код ЄДРПОУ 8564179), ДУ «Миколаївська виправна колонія №50» (), ДУ «Одеський слідчий ізолятор 21» (код ЄДРПОУ 8564162), ДУ «Львівська виправна колонія №48» (код ЄДРПОУ 8681175), ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» (код ЄДРПОУ 8563918) на загальну суму 31 801 025,89 грн., які в подальшому перерахували на підконтрольні фізичні особи-підприємці: ФОП ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_7 (код НОМЕР_4 ), у зв`язку з чим в порушення п.293.8 ст.293, п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI не задекларували та несплати податок на прибуток підприємства за 2017-2018 рік в особливо великому розмірі.
Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на готівкові грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав у ньому наведених та просив слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. При цьому, неявка власника тимчасово вилученого майна не перешкоджає розгляду клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000251 від 25 березня 2019 року, слідчий суддя з метою забезпеченням збереження речових доказів, які відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 29 травня 2019 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене в ході проведення обшуку у квартирі 51, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: - готівкові грошові кошти в національній валюті України «гривні», в загальному розмірі 2 040 000 грн. (два мільйони сорок тисяч гривень),які знаходяться на депозитному рахунку ГУ ДФС у м. Києві із забороною їх відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000251, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.

Накласти арешт на готівкові грошові кошти в національній валюті України «гривні», в загальному розмірі 2 040 000 грн. (два мільйони сорок тисяч гривень),що були вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , які знаходяться на депозитному рахунку ГУ ДФС у м. Києві із забороною їх відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1