Справа №639/5552/20
Провадження №1-в/639/700/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Холодногірська ВК №18» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Харкові подання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 про переведення засудженого до приміщення камерного типу стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, засудженого:

- 26.03.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова, за ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу на строк 1 (один) місяць.

В обґрунтування подання зазначено, що за час відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 були застосовані такі заходи стягнення, як догана, сувора догана, ДІЗО. Проте, послідовність дисциплінарних стягнень, що поєднувалась з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність виховного впливу, не забезпечили позитивних змін у поведінці засудженого.
Засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання зарекомендував себе як особа, що демонстративно й систематично не виконує покладені обов`язки, порушує встановлені заборони,що негативно впливає на поведінку інших засуджених та на оперативну обстановку загалом, застосовані дисциплінарні стягнення не забезпечили позитивних змін у поведінці засудженого, тому наявні правові підставі для застосування до засудженого ОСОБА_4 заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу.
На цій підставі на засіданні дисциплінарної комісії №83 від 02.09.2020 року прийнято рішення про доцільність застосування до засудженого ОСОБА_4 заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу.

У зв`язку з викладеним, адміністрація установи клопоче про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу на строк 1 (один) місяць.
Представник державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_5 підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18».

Під час судового засідання прокурор Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 зазначив, що подання є законним та обґрунтованим, просив перевести засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали та докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.13-2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Згідно з ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Відповідно до ч.1 ст.134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Згідно з ч.9 ст.134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Судовим розглядом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.07.2017 року.
За час перебування у державній установі «Харківський слідчий ізолятор», з 22.01.2017 року по 03.08.2020 року характеризувався негативно, систематично порушував режим тримання, за що мав 6 (шість) стягнень. Заохочень не мав. До праці не залучався.
З 03.08.2020 року відбуває покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія №18».
За час відбування покарання характеризується вкрай негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 8 (вісім) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі був поміщений у ДІЗО 2 (два) рази, стягнення не зняті та непогашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення виражались у відмові від робіт по благоустрою території установи, та відмові прослідувати до відділення та зайняти спальне місце.
Відповідно до статті 188 КВК України не прагне працювати на виробництві установи.
У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, на критику реагує агресивно.
Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням.
Свідомо не виконує передбачені законодавством вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог.
Відповідно до ст. 123 КВК України зарахований до участі, у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Подолання наркотичної залежності». До реалізації програм ставиться байдуже.
Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.
Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
У відношенні до представників адміністрації колонії може проявляти грубість, вимоги адміністрації колонії виконує під контролем.
За характером засуджений скритний та брехливий. Не здатен робити самокеровані дії. Не сприймає позитивних рад. На цей час не усвідомлює перспектив подальшого життя після звільнення.
Підтримує родинні зв`язки з матір`ю шляхом листування, отримує посилки (передачі) і бандеролі.
З індивідуально профілактичних бесід виховного характеру, позитивних висновків із своєї поведінки та вчинених порушень не робить.
За час перебування в установі, працівниками було проведено з ним профілактичні бесіди, здійснена своєчасна спроба залучення до виховних та загальноосвітніх заходів. Також психологом установи з ним проведено декілька діагностичних, корекційних заходів, бесід та оцінок. Виконання рекомендацій психолога щодо роботи персоналу із засудженим ОСОБА_4 та заходи психологічного впливу не забезпечили позитивних результатів через значну соціальну-педагогічну занедбаність особистості.
Вину у скоєному злочині визнав частково.
Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 року, має судові витрати в дохід держави за проведення експертиз 1237 грн. 00 коп., та відшкодування моральної шкоди 50000 грн. 00 коп. та 30000 грн. 00 коп, та відшкодування матеріальної шкоди 16536 грн. 74 коп. та 2009 грн. 00 коп., виконавчі листи до установи не надходили, бажання відшкодовувати не висловлює.
За час відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 були застосовані такі заходи стягнення: догана, сувора догана, ДІЗО. Проте послідовність дисциплінарних стягнень, що поєднувалась з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність негативного виховного впливу не забезпечили позитивних змін у поведінці засудженого.
Таким чином, засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе як особа, що демонстративно й систематично не виконує покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених та на оперативну обстановку загалом, а застосовувані інші заходи впливу не дають позитивних результатів.
З урахуванням даних про особу засудженого, кількості накладених на нього дисциплінарних стягнень, ставлення засудженого до праці та систематичне невиконанням останнім передбачених законодавством вимог адміністрації установи, суд вважає, що подання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу на строк 1 (один) місяць є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132 134 КВК України, ст.ст.369 - 372, 392, п.13-2 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ
Подання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу задовольнити.
Засудженого ОСОБА_4 перевести до приміщення камерного типу на строк 1 (один) місяць.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який утримується під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1