Справа № 991/6129/20
Провадження №11-сс/991/720/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: заявник ОСОБА_5 , представник адвокат ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області),

розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.08.2020 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) від 21.07.2020 про вчинене кримінальне правопорушення.

Історія провадження
1.21.07.2020 о 12:45 ОСОБА_5 керівнику Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) було подано заяву про вчинення суддями у справі № 3579723/14-ц кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених частиною 1 статті 364 та частини 1 статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК).

2.22.07.2020 о 13:55, отримавши через телефонну лінію НАБУ відповідь, що за його заявою ніяких дій не вчинялось, ОСОБА_5 цього ж дня звернувся із скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви (повідомлення) від 21.07.2020 про вчинене кримінальне правопорушення, до слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі скарга).

3.17.08.2020 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі також ухвала слідчого судді) відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 .
4.25.08.2020 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на зазначену вище ухвалу слідчого судді (далі також апеляційна скарга).

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
5.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб НАБУ залишено без задоволення.

6.Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що: (1) у заяві від 21.07.2020 про злочин та поданій скарзі не зазначено обставин, які б вказували на вчинення суддями трьох інстанцій, що розглядали справу № 3579723/14-ц, дій щодо зловживання владою або своїм службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; (2) не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що передбачена пунктом 3 примітки до статті 364 КК, що могла бути завдана ОСОБА_5 неправомірними діями зазначених суддів; (3) твердження ОСОБА_5 про отримання суддями неправомірної вигоди носять характер припущення; (4) оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю; (5) системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення; (6) підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину; такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого КК; якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР; (7) заява ОСОБА_5 від 21.07.2020 про кримінальні правопорушення, за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями окремих суддів у конкретних судових справах, та не є повідомленням про злочин, оскільки містить інформацію, пов`язану зі здійсненням суддями судочинства, і не містить об`єктивних даних про вчинення суддями корупційних кримінальних правопорушень.
Вимоги і доводи апеляційної скарги
7.В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить: (1) поновити строк на апеляційне оскарження у разі його пропуску; (2) скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу у повному обсязі; (3) забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

8.Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує наступним: (1) обов`язок слідчого, прокурора за частиною 1 статті 214 КПК невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР не вимагає оцінки ним такої заяви на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; (2) слідчий суддя не уповноважений оцінювати фактичні обставини, зазначені у заяві скаржника, з огляду на стадію кримінального провадження; (3) підтвердити або спростувати чи є в діях суддів ознаки кримінального правопорушення, про які зазначено у заяві, можна тільки в ході досудового розслідування; (4) КПК не передбачає іншого процесуального порядку реагування на заяву чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім як внесення відповідних відомостей до ЄРДР; (5) скаржник наголошує, що він розцінює не саме судове рішення, ухвалене суддею Білоцерківського міськрайонного суду по його справі, залишене в силі судами вищих інстанцій, як злочин, а незаконні дії судді під час судового процесу, що полягають у зловживанні владою та службовим становищем, що можливо пов`язане із прийняттям суддею пропозиції або одержанням нею неправомірної вигоди, дані дії завдали істотної шкоди його охоронюваним правам.

Позиції учасників провадження
9.У судовому засіданні ОСОБА_5 і його представник адвокат ОСОБА_6 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

10.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду
11.Враховуючи вимоги і доводи апеляційних скарг та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити: (1) наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження; (2) доводи апеляційної скарги по суті. Для вирішення апеляційної скарги по суті (у разі вирішення питання про додержання (поновлення) строку апеляційного оскарження на користь апелянта), Суд має розглянути такі питання: (1) чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення (а не про щось інше); якщо так, то (2) чи підлягають відомості заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР.

(1) Щодо клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді
12.Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК). Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК). Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день (частина 7 статті 115 КПК).

13.Оскільки ухвала слідчого судді була постановлена в судовому засіданні за участю апелянта, то відлік строку на апеляційне оскарження почався для нього з дня, наступного за днем її оголошення, тобто з 18.08.2020. Враховуючи, що 22-24.08.2020 були неробочими днями (24 серпня святковий день (День незалежності України)), останнім днем строку апеляційного оскарження є саме 25.08.2020, день, коли апеляційна скарга надійшла до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

14.З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновку, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для ОСОБА_5 не є пропущеним, а отже немає підстав для його поновлення і його апеляційна скарга підлягає апеляційному розгляду.

(2) Щодо доводів апеляційної скарги по суті
Чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення?
15.Правова позиція, викладена в ухвалі слідчого судді, та правова позиція, викладена в апеляційній скарзі, щодо порядку виконання слідчим, прокурором вимог частини 1 статті 214 КПК при отриманні заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення є діаметрально протилежними і, як зауважив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) у Листі від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» питання правової оцінки заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення, є складним і неоднозначним, і воно характеризує стан судової практики розгляду аналізованої категорії скарг. Так, «у слідчій і в судовій практиці щодо цього питання є щонайменше два підходи. Згідно з першим передбачається так зване автоматичне внесення відомостей про кримінальне правопорушення, якщо такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Цей підхід не передбачає оцінки відповідної заяви чи повідомлення на предмет того, що викладені відомості дають підстави констатувати певні ознаки складу злочину. У свою чергу, другий підхід не передбачає автоматичного внесення відомостей, викладених у будь-яких заявах чи повідомленнях - вносяться лише визначені як такі, що, на думку суб`єкта, який їх вносить, дійсно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення». ВССУ, наводячи приклад, що в окремих випадках слідчі судді перевіряють не лише факт реагування чи нереагування на заяву про кримінальне правопорушення, а й здійснюють аналіз причин, внаслідок яких належне реагування не було забезпечено, категорично не заперечував можливість такої судової практики.

16.Перший підхід, по суті є формальним, і полягає у тому, що будь-яка заява (повідомлення), що має назву (якщо це письмовий документ) чи якщо його так називає заявник (в усній формі) «заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення» абсолютно незалежно від змісту такого повідомлення, мають спричиняти внесення уповноваженими особами (слідчим чи прокурором) відомостей з такої заяви (повідомлення) до ЄРДР та початок досудового розслідування.

17.Для Суду очевидно, що обрання такого формального підходу спричиняє ряд негативних наслідків як для держави та суспільства, так і для окремих людей, і може в окремих випадках зумовлювати внесення до ЄРДР явно недоречних відомостей (наприклад, у разі якщо така заява не містить взагалі жодних даних окрім назви; у разі якщо в ній йдеться про очевидно правомірну поведінку тих чи інших осіб; у разі, якщо в заяві не зазначається яке саме кримінальне правопорушення скоєно (навіть не йдеться про його родову приналежність); у разі, якщо йдеться про події які взагалі відбуваються поза волею людини тощо).

18.У зв`язку із цим Суд дотримується іншого підходу змістовного. Такий підхід базується на нормах діючого законодавства виходячи з наступного.

19.Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК). Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (частина 2 статті 1 КК). Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК).

20.Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

21.Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

22.Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).

23.Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

24.Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.

25.Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункти 4, 5 частини 5 статті 214 КПК).

26.Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

27.Вказана у пункті 26 цієї ухвали інформація необхідна для (1) визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та (2) можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

28.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

29.Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
30.Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».
31.Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

32.Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених у пунктах 26-28 цієї ухвали.

Чи підлягають відомості заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР?
33.Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 щодо бездіяльності уповноважених службових осіб стосовно поданої ним 21.07.2020 заяви про кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків щодо відсутності в заяві достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані в ній події (навіть не прийняте судове рішення, як наполягає апелянт, а допущені на його думку порушення під час судового процесу) свідчать, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

34.Перегляд (в апеляційному та касаційному порядку) рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 357/9723/14-ц та залишення в його силі (за умов відсутності об`єктивних даних, що свідчать про упередженість суддів апеляційного та касаційного суду) свідчить не тільки про те, що рішення є правильним по суті, але й що допущені під час судового розгляду порушення (якщо вони взагалі мали місце) не є настільки суттєвими, щоб його скасувати. Упередженість (отримання неправомірної вигоди), «кругова порука» суддями апеляційного та касаційного суду у справі № 357/9723/14-ц у зверненнях (повідомленні про злочин, скарзі, апеляційній скарзі) ОСОБА_5 лише ним припускається. Так само і щодо упередженості (отримання неправомірної вигоди), зловживання службовим становищем суддею першої інстанції (Білоцерківського міськрайонного суду Київської області) ОСОБА_5 зазначено лише, що представник позивача (за первісним позовом) після проголошення судового рішення ще певний час залишався у залі судового засідання, з чого ОСОБА_5 зробив припущення про можливе «непроцесуальне» спілкування його із суддею та отримання останнім неправомірної вигоди.

35.Зазначені у заяві ОСОБА_5 обставини не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і що описані в ньому факти потребують перевірки засобами кримінального процесу (це зокрема додатково підтверджується також і тим, що у судовому засіданні ОСОБА_5 повідомлено, що ним було подано дисциплінарні скарги на неправомірні дії судді, однак суддю не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності), тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.

36.Таким чином,відомості заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
37.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін.
38.Суд прийшов до висновку, що слідчим суддею в цілому були правильно встановлені фактичні обставини справи та надана їм відповідна правова оцінка на підставі наявних матеріалів, наданих сторонами.

39.У той же час Суд звертає увагу, що ухвала слідчого судді містить деякі недоліки:

(1) такі твердження у мотивувальній частині ухвали слідчого судді як «можливе порушення суддями норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку», «оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю» не є доречними в цьому випадку, оскільки в заяві ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 21.07.2020 йшлося не про суддівські помилки, а про навмисні протиправні дії судді (суддів);
(2) некоректним є посилання в мотивувальній частині ухвали на відсутність доказів тих фактів, на які посилається ОСОБА_5 у своїй заяві, оскільки: 1) категорія «доказ» може з`явитися за загальним правилом лише після початку кримінального провадження; 2) КПК не зобов`язує заявників доказувати ті обставини, на які вони посилають у заяві (повідомленні) про вчинене кримінальне правопорушення; 3) такі заяви можуть взагалі не містити додатків, які стосуються відомостей про кримінальне правопорушення, про яке заявляється; слідчий суддя має перевірити сам зміст викладених у заяві відомостей відповідно до критеріїв, які викладені у пунктах 26-28 цієї ухвали;
(3) детальний аналіз наявності чи відсутності ознак складу того чи іншого кримінального правопорушення в оскаржувані ухвалі є передчасним, оскільки за наявності підстав для початку досудового розслідування такий аналіз має бути здійснений саме в межах розпочатого кримінального провадження.
40.Разом із тим, зазначені недоліки не вплинули на правильність рішення слідчого судді по суті скарги ОСОБА_5 .
41.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
42.Керуючись статтями 2, 214, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, статтею 11 КК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.08.2020 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3