КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.10.2020 задоволено клопотання начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, строком до 12.12.2020 включно, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у межах 1365 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 905 грн. у національній грошовій одиниці України.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими підозрюваними ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.

Визначено термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави до 12.12.2020.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора у кримінальному провадженні № 0000812.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід, у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід є занадто суворим, а застава у межах 1365 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 905 грн. у національній грошовій одиниці України, є непомірною для підозрюваної.
Слідчим суддею не взято до уваги те, що у кримінальному провадженні матеріальна шкода відсутня, підозрювана ОСОБА_30 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, заміжня, має двох дітей, а саме повнолітнього ОСОБА_31 та неповнолітнього ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на спільному утримані з чоловіком, а також має на утримані мати ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда II групи.
Органом досудового розслідування не доведено причетність та роль ОСОБА_7 у злочинній організації. Вона не була затримана в порядку ст. 208 КПК України.
Апелянт вважав, що надані стороною обвинувачення докази не доводять причетність ОСОБА_7 до інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а тому, на його думку, підозра у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303 КК України, є необґрунтованою.
Також, у клопотанні слідчого не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На думку захисника, відсутні підстави вважати, що підозрювана буде переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки остання має сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання, має тяжкі хвороби, зокрема перебуває на обліку з діагнозом ВІЛ, що потребує постійної терапії, а також вживання ліків, які підозрювана отримує за місцем реєстрації та проживання, є інвалідом 2 групи, у зв`язку із захворюванням закритої форми туберкульозу, із забороною займатися важкою фізичною працею, психологічного навантаження та переохолодження, останній призначена реабілітація за програмою №295 від 27.01.2020.
Крім того, орган досудового розслідування, знаючи про наявність у підозрюваної хвороб та протипоказань, застосовував до неї фізичне та психологічне насилля.
Також, захисник вважав, що підозрювана не зможе сховати або спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки слідчі дії проведенні, всі відповідні документи та речі вилучені, докази отримані в процесі проведення негласних слідчих розшукових дій, які разом з іншими матеріалами знаходяться в розпорядженні органу досудового розслідування.
Ризики, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку апелянта, виключаються з огляду на неможливість вчинення таких дій при застосуванні домашнього арешту з електронним засобом контролю.
Ухвала слідчого судді не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Захисник зазначав, що у клопотанні слідчого жодним чином не обґрунтовано, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, а тому вважав, що наявні підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу.
Також, слідчий суддя порушив право на захист підозрюваної, оскільки жодним чином не відреагував під час судового засідання, на повідомлення сина підозрюваної про зміну захисника.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000812, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303 КК України.
Згідно даних протоколу затримання, 14.10.2020 о 11 год. 41 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
14.10.2020 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України, в утриманні місць розпусти, а також звідництві, вчиненому з метою наживи, злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302 КК України, сутенерстві, вчиненому щодо кількох осіб, злочинною організацію, з правовою кваліфікацією таких дій за 4 ст. 28 ч. 2 ст. 303 КК України.
16.10.2020 начальник відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у межах 1365 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 905 грн., та покладанням на неї, у разі внесення застави, обов`язків: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими підозрюваними ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.10.2020 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, строком до 12.12.2020 включно, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у межах 1365 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 905 грн. у національній грошовій одиниці України.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими підозрюваними ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.
Визначено термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави до 12.12.2020.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора у кримінальному провадженні № 0000812.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватості, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваної, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у межах 1365 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 905 грн. у національній грошовій одиниці України.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 .Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваної колегія суддів не вбачає.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю інкримінованих їй кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту або застави колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є занадто непомірним для підозрюваної, були предметом дослідження слідчого судді та з урахуванням цих обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що застава саме у межах 1365 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 905 грн. у національній грошовій одиниці України здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, з чим погоджується і колегія суддів.
Твердження апелянта про те, що підозрювана не була затримана в порядку ст. 208 КПК України, спростовується даними протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 14.10.2020 (том 1, а.с. 29-32), відповідно до якої, ОСОБА_7 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
Посилання захисника на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303 КК України, є необґрунтованою, колегія суддів вважає надуманими, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаних кримінальних правопорушень.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваної до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.
Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеності її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Твердження апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваної, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вірогідність настання яких, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є досить високою.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_30 , раніше не судима, заміжня, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох дітей, один з яких є неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання, були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, проте не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_34 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника на те, що підозрювана має тяжкі хвороби, зокрема перебуває на обліку з діагнозом ВІЛ, що потребує постійної терапії, є інвалідом II групи, у зв`язку із захворюванням закритої форми туберкульозу, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки стороною захисту не надано суду доказів на підтвердження неможливості утримання ОСОБА_35 під вартою у зв`язку із наявними у неї захворюваннями.

Посилання захисника на порушення права на захист підозрюваної, обумовлене тим, що син підозрюваної повідомив у судовому засіданні про зміну захисника, є необгрунтованими.
Як убачається із матеріалів судового провадження, під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу був присутній захисник ОСОБА_36 , який діяв на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 026-0007576 від 16.10.2020.
Як убачається із даних журналу судового засідання від 16.10.2020 (а.с. 219-222), із клопотанням про залучення іншого захисника, підозрювана у судовому засіданні в суді першої інстанції не зверталася.
Посилаючись на те, що органом досудового розслідування щодо підозрюваної застосовувалось фізичне та психологічне насильство, захисник не надав доказів на підтвердження вказаних обставин.
Відомості про звернення підозрюваної або її захисника до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення працівниками поліції незаконних дій щодо підозрюваної ОСОБА_7 , у матеріалах судового провадження відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3