Справа № 214/2357/19
1-кп/214/117/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002577 від 17.12.2018 року, щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Адамівка, Довбишевського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, пенсіонера, який має середню освіту, неповнолітніх дітей не має, ра ніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2018 року, близько 08-00 години, ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання, в квартирі АДРЕСА_3 . На ґрунті виниклих неприязних відносин до дружини ОСОБА_6 , керуючись умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні кухні квартири, ОСОБА_4 завдав своїй дружині ОСОБА_6 , яка знаходилась в положенні стоячи навпроти нього, три удари кулаками рук в ділянку голови. Після отриманих ударів потерпіла ОСОБА_6 пройшла в зал квартири та прилігши на диван, втратила свідомість. 14.12.2018 року ОСОБА_6 швидкою медичною допомогою була госпіталізована до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2», де від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження, згідно з висновком експерта №2313 від 17.01.2019 року, у вигляді закритої внутрішньочерепної травми, а саме: синці у проекції правої та лівої гілок нижньої щелепи, на лівій вушній раковині, крововиливи у м`яких покривних тканинах голови; поширені крововиливи під твердою та м`яким мозковими оболонками на поверхнях обох великих півкуль головного мозку, розрідження речовини головного мозку обох великих півкуль, мозолистого тіла середнього мозку, з темно-червоними крапковими та смуго подібний крововиливами.
Ушкодження, що входять до комплексу закритої внутрішньочерепної травми, яка з`явилася причиною смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, які небезпечні для життя у момент спричинення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не визнав та суду пояснив таке. Потерпіла ОСОБА_6 була його дружиною. 14.12.2018 року вони знаходились вдома за адресою АДРЕСА_2 . Також, в квартирі була їх донька ОСОБА_7 . В той день, жодних конфліктів з жінкою у нього не було. Заперечує, що наносив удари потерпілій, оскільки дружину ніколи не бив, з нею вони жили нормально. Алкогольні напої не вживає, не палить. 14.12.2018 року він також не вживав алкогольні напої. Вважає, що ОСОБА_6 померла від інсульту. Того дня він увесь день був удома. Швидку допомогу викликав онук ОСОБА_8 . Дружина в супроводі лікарів швидкої допомоги поїхала до лікарні. Наступного дня, коли він пішов до лікарні, йому повідомили, що ОСОБА_6 померла.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила таке. Потерпіла ОСОБА_6 була її матір`ю, а обвинувачений батьком. 14.12.2018 року вона знаходилась вдома, за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 09-00 годині ранку вона прокинулася від криків, сварилися між собою мати та батько. Вона вийшла зі спальні на кухню та побачила, як на кухні обвинувачений ударив матір кулаками три рази по обличчю. Після цього, потерпіла пішла до вітальні, а вона залишилась на кухні. Через 20 хвилин вона зайшла до вітальні та побачила, що потерпіла лежить на дивані. Тоді, вона підійшла до матері та відкрила їй очі, однак вони були «скляні». Після цього, вона пішла до сусідки ОСОБА_10 та вони викликали швидку допомогу. Лікарі поміряли матері тиск, поставили крапельницю та на ношах понесли до автомобіля швидкої допомоги, щоб забрати до лікарні. Потерпіла ОСОБА_6 в цей час не рухалася та нічого не говорила. Лікарі сказали їй, що викачають кров з гематоми на голові у матері, але через дві доби вона померла. Того дня батько був напідпитку. Обвинувачений зловживав алкогольними напоями. Раніше обвинувачений часто бив її та матір.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_4 знає з 1988 року, він її сусід, проживає у квартирі АДРЕСА_3 квартирі з ним мешкала дружина та донька. 14.12.2018 року, приблизно о 09-00 годині ранку, до неї прийшла донька обвинуваченого ОСОБА_12 та попросила викликати швидку допомогу, оскільки її матір ОСОБА_13 лежить без свідомості. Вона, у присутності ОСОБА_12 , зі свого мобільного телефону викликала швидку допомогу. Потім, вона зайшла до квартири ОСОБА_4 і побачила, що ОСОБА_13 лежала на дивані, без свідомості, з закритими очима, нібито спала. ОСОБА_4 постійно сварився з донькою ОСОБА_12 , оскільки вона приносила додому сміття. Зранку, того дня, було тихо, ніякого галасу вона не чула.
Допитана у якості свідка ОСОБА_14 суду пояснила, що родину ОСОБА_15 знає з 2005 року. Вони сусіди та мешкають на одній площадці. 14.12.2018 року, зранку, приблизно о 09-00 годині, пришла донька ОСОБА_16 та попросила допомогти спустити матір на ношах вниз до швидкої допомоги. Її чоловіка в цей час удома не було, а сама вона не змогла б допомогти, оскільки мати ОСОБА_12 тяжка, тому вона відмовила і та пішла. ОСОБА_4 з донькою зловживав алкогольними напоями та постійно сварилися. Потерпіла не пила. В той день ОСОБА_12 сказала, що матері погано у неї болить серце. 14.12.2018 року ОСОБА_4 вона не бачила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_18 є його дідусем, а потерпіла ОСОБА_6 бабусею. Вони з останніми проживають в сусідньому будинку, неподалік. ОСОБА_7 є його матір`ю. 14.12.2018 року він дізнався, що бабуся ОСОБА_6 в лікарні, в зв`язку з травмою голови. Між бабусею, дідусем та мамою постійно були сварки та бійки. Дідусь часто бив бабусю та матір. ОСОБА_6 та мати ОСОБА_9 постійно скаржилися на дідуся, що він їх бив після вживання алкогольних напоїв. ОСОБА_18 зловживав спиртними напоями. Він з дитинства пам`ятає, що ОСОБА_18 бив бабусю. Окрім того, його мати, ОСОБА_9 , розповіла йому, що в той день зранку відбулася сварка між бабусею та дідом ОСОБА_18 та останній бив бабусю по голові.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показала, що у 2018 році працювала молодшою медсестрою на швидкій допомозі. Пам`ятає, що вони приїхали на адресу в Саксаганському районі, зайшли до квартири, де було дві кімнати. У вітальні, на розкладному дивані, лежала жінка, віком від 50 до 60 років, без свідомості. В квартирі ще були донька та чоловік цієї жінки. Чоловік це обвинувачений ОСОБА_4 . Коли вони зайшли з фельдшером ОСОБА_20 та побачили на дивані жінку Фельдшер ОСОБА_20 сказала, щоб шукали людей виносити хвору з квартири. Після цього, вона пішла за гамаком. Коли вона поверталася то почула, як жінка розповідала фельдшеру, що батько посварився з матір`ю та вдарив її. Потерпілу оглядав тільки фельдшер. Обвинувачений ОСОБА_18 сказав, що потерпіла впала і вони її поклали на диван. Хвору жінку виносили фельдшер, вона, ОСОБА_18 та його донька Після цього, вони привезли жінку до лікарні де останню відразу забрали до реанімації.

Пояснення вказаних свідків є послідовними та повністю узгоджуються між собою та щодо різних обставин кримінального провадження, тому суд приходить до висновку, що покази, які вони давали на досудовому слідстві та підтвердили в судовому засіданні правдиві, оскільки знаходяться у взаємозв`язку з іншими об`єктивними письмовими доказами у провадженні, якими підтверджується винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за встановлених обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, а саме:

- протоколом огляду трупа від 17.12.2018 року та фототаблицею до нього, проведеного слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_21 у присутності понятих за участю лікаря ОСОБА_22 , експерта-криміналіста ОСОБА_23 . Об`єктом огляду є труп ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на час огляду розміщено на ношах в приміщенні патологоанатомічного відділення 2-ї Міської лікарні. Оглядом встановлено наявність на трупі жінки на підборідді синця синьо-бурого кольору розміром приблизно 5х4 см, на лівій верхній кінцівці в районі біцепсу синець з нерівними краями розміром приблизно 10х7 см. Видно прояв трупних плям на задньо-бічних поверхнях тулуба та кінцівок (том 2 а.с.9-12);

- повідомленням головного лікаря КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» на адресу органів поліції з приводу смерті ОСОБА_6 у зв`язку з закритою черепно-мозковою травмою (том 2 а.с.13);

- повідомленням головного лікаря КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» на адресу прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу з приводу смерті ОСОБА_6 у зв`язку з закритою черепно-мозковою травмою (том 2 а.с.14);

- копією лікарського свідоцтва про смерть №2313 від 19.12.2018 року на ім`я ОСОБА_6 . Дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті набряк головного мозку, крововиливи під оболонку та в речовину мозку, інші внутрішньочерепні травми (том 2 а.с.17);

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 14.12.2018 року, проведеного слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_21 у присутності понятих за участю користувача приміщення ОСОБА_9 та спеціаліста ОСОБА_23 . Місцем огляду є квартира АДРЕСА_3 . Під час огляду в квартирі не виявлено сторонніх предметів та слідів боротьби. Під час огляду нічого не виявленого та нічного не вилучено (том 2 а.с.19-21);

- копією карти виїзду швидкої медичної допомоги №156 від 14.12.2018 року за адресою АДРЕСА_4 до ОСОБА_6 . Попередній діагноз закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, внутрішньочерепна гематома, мозкова кома ІІІ-го ступеню (том 2 а.с.22);

- актом судово-медичного дослідження трупа №2313 від 18.12.2018 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_6 настала від закритої внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми: синці у проекції правої та лівої гілок нижньої щелепи, на лівій вушній раковині, крововиливи у м`яких покривних тканинах голови; поширені крововиливи під твердою та м`яким мозковими оболонками на поверхнях обох великих півкуль головного мозку, розрідження речовини головного мозку обох великих півкуль, мозолистого тіла середнього мозку, з темно-червоними крапковими та смугоподібним крововиливами; синця у середній третині лівого плеча. Виявлені тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої внутрішньочерепної травми, синця у середній третині лівого плеча, виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі такий (такі), характерологічні властивості яких встановити не можливо. Всі виявлені ушкодження, що входять до комплексу закритої внутрішньочерепної травми, яка стала причиною смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечні для життя у момент спричинення. Виявлені тілесні ушкодженні у вигляді синця у середній третині лівого плеча відносяться до легких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, за ознакою тривалості розладу здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої внутрішньочерепної травми, перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені ушкодження у вигляді синця у середній третині лівого плеча не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа етиловий спирт, інші спирти та їх ізомери не виявлені. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені патоморфологічні зміни внутрішніх органів, характерні для атеросклеротичної хвороби серця, великих судин та судин основи мозку(том 2 а.с.53-57);

- висновком експерта №2313 від 14.01.2019 року, відповідно до якого, окрім підсумків акту судово-медичного дослідження трупа №2313 від 18.12.2018 року встановлено, що смерть ОСОБА_6 наступила 15.12.2018 року в 10-30 год., що підтверджується даними медичної документації. Безпосередньою причиною смерті є закрита внутрішньочерепна травма з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась розвитком набряку головного мозку. Враховуючи характер, морфологічні особливості виявлених тілесних ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження, можливо приспустити, що тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті, а саме приблизно за одну добу. Виявлені при судово-медичному дослідженні трупа ушкодження утворились від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів), індивідуальні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи анатомічну локалізацію виявлених ушкоджень, можливо вказати, що потерпіла була звернута до нападника передньою поверхнею тіла. Враховуючи анатомічну локалізацію виявлених ушкоджень, можливо вказати, що в область голови було завдано не менше трьох ударів, в область лівого плеча один. Не виключається можливість виконання постраждалою будь-яких активних дій, самостійного пересування до втрати свідомості, зумовленої розвитком набряку головного мозку (том 2 а.с.58-61);

- копіями карток викликів швидкої медичної допомоги від 25.01.2018 року, 18.03.2018 року, 22.09.2018 року, 14.12.2018 року за адресою АДРЕСА_2 (том 2 а.с.63-66);

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 12.02.2019 року, проведеного старшим слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_24 за участю свідка ОСОБА_9 та судово-медичного експерта ОСОБА_25 за адресою АДРЕСА_2 . Свідок ОСОБА_9 пояснила, що мешкає у цій квартирі разом з батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_6 протягом тридцяти років. Батько з матір`ю сплять в залі, а вона в спальні. Взаємовідносини в їх родині були погані, оскільки батько протягом всього життя зловживав алкогольними напоями, бив матір і її. До органів поліції вони ніколи не звертались, бо боялись батька. 14.12.2018 року, приблизно о 08-00 год., вона прокинулась та почула, як мати та батько сварились на кухні. Вона вийшла зі спальні, щоб подивитись, що сталось та побачила, як батько та матір стояли на кухні та батько три рази ударив матір кулаками рук по голові в обличчя та по вуху. За допомогою статиста свідок ОСОБА_9 продемонструвала, яким саме чином ОСОБА_4 наніс удари ОСОБА_6 . Після чого свідок ОСОБА_9 пояснила, що її матір самостійно пішла в залу та лягла на диван, а вона пішла в спальню та вийшла до матері через декілька хвилин, мати була без свідомості. Після цього, вона пішла до сусідки з квартири АДРЕСА_5 та викликала швидку допомогу. Батько був біля матері, бив її по щокам та намагався привести до тями. Працівники швидкої, прибувши на місце, надали першу швидку допомогу матері та госпіталізували її до лікарні. На цьому слідчий експеримент завершено (том 2 а.с.68-70);

- висновком експерта №2313 від 20.02.2019 року, відповідно до якого, враховуючи анатомічну локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілої, їх характер та морфологічні особливості, давність утворення, не виключена можливість їх утворення при обставинах та механізмі, вказаних свідком ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту за її участю 12.02.2019 року (том 2 а.с.74-76);

Зазначені письмові докази у провадженні зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, відповідають показанням обвинуваченого та свідків.
Також, вказані письмові докази не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило. При цьому, суд звертає увагу на те, що ані з боку сторони захисту, ані з боку обвинуваченого, не було надано додаткових доказів та не заявлено обґрунтованих клопотань про необхідність дослідження додаткових доказів.

Відомості, що містяться у показах свідків та наведених письмових доказах у їх сукупності підтверджують встановлені судом фактичні обставини справи, що свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.
Суд, керуючись ст.94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та з урахуванням того, що у провадженні забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.
На думку суду, сукупності досліджених доказів відповідно до ст.ст.85, 86, 94, 101 КПК України, достатньо для того, щоб зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину, навіть при невизнані останнім своєї вини.
Так, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений стверджував, що потерпілу не бив, жодних тілесних ушкоджень їй не наносив, конфліктів з дружиною у нього ніколи не було. Наполягав на тому, що з ОСОБА_6 вони жили нормально і, що вона померла від інсульту.
Проаналізувавши в сукупності вищенаведені докази по справі, оцінивши доводи обвинуваченого, суд розцінює їх як спосіб захисту своїх інтересів та спробу уникнути відповідальності за вчинене діяння.
За встановлених у справі обставин, між ОСОБА_4 та потерпілою постійно виникали сварки, що переходили у бійки, під час яких обвинувачений наносив ОСОБА_6 удари, що, також, підтвердили під час допиту в судовому засіданні їх донька ОСОБА_9 , яка проживає разом з ними за вказаною вище адресою та онук ОСОБА_17 .
Фактичними обставинами справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 наніс три удари кулаком руки в життєво важливий орган потерпілої ОСОБА_6 , а саме голову. Вказану обставину підтвердила безпосередній свідок подій ОСОБА_9 . Також, цей факт встановлено висновками проведених у кримінальному провадженні експертиз.

При цьому, з урахуванням підсумків вказаних судово-медичних експертиз, суд не приймає доводи обвинуваченого щодо настання смерті ОСОБА_6 в результаті інсульту. Так, експертизою №2313 від 14.01.2019 року встановлено, що безпосередньою причиною смерті потерпілої ОСОБА_6 є закрита внутрішньочерепна травма з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась розвитком набряку головного мозку. Тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті, а саме приблизно за одну добу. В область голови було завдано не менше трьох ударів.

Окрім того, актом судово-медичного дослідження трупа №2313 від 18.12.2018 року встановлено, що виявлені тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої внутрішньочерепної травми, синця у середній третині лівого плеча, виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті. Всі виявлені ушкодження, що входять до комплексу закритої внутрішньочерепної травми, яка стала причиною смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечні для життя у момент спричинення та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.
Об`єктивність даних експертиз не викликає сумнівів, будь-яких суперечностей чи розбіжностей у висновках експертів не встановлено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що всі виявлені тілесні ушкодження у потерпілої жодним чином не могли бути наслідком настання у неї інсульту, тому критично відноситься до твердження ОСОБА_4 про непричетність до смерті дружини. Суд враховує, що обвинувачений, завдаючи таку кількість ударів в голову потерпілої, свідомо допускав та не міг не усвідомлювати особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у виді смерті ОСОБА_6 .

Також, суд приймає до уваги обставини, які встановлені 12.02.2019 року на досудовому розслідуванні під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , яка розповіла та показала механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій.

При цьому, вказані пояснення свідка ОСОБА_9 повністю узгоджуються з висновком експерта №2313 від 20.02.2019 року, відповідно до якого, враховуючи анатомічну локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілої, їх характер та морфологічні особливості, давність утворення, не виключена можливість їх утворення при обставинах та механізмі, вказаних свідком ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту за її участю.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим умисно нанесено ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема відомості, які характеризують особу обвинуваченого, відсутність обставин, що, відповідно до ч.1 ст.66, ст.67 КК України, пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.107).

Відповідно до ст.12 КК України, обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (том 2 а.с.110), раніше не судимий (том 2 а.с.109), на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (том 2 а.с.107), з серпня 1980 року перебував під диспансерним наглядом у лікарня-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Знятий з-під нагляду в серпні 1989 року внаслідок одужання (том 2 а.с.108).

Також,суд приймає до уваги думку потерпілого ОСОБА_26 , який при призначенні покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду (том 1 а.с.10).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.2 ст.121 КК Україниу виді позбавлення волі.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1