Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7277/20
Провадження № 1-кс/711/2424/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2020 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000139, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 ККУкраїни, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000139, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У обґрунтування клопотання зазначено, що 24.09.2020, ОСОБА_6 , діючи незаконно, в порушення вимог Закону України №60/95 ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час, за невстановлених обставин придбав два поліетиленові пакети з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яку, в свою чергу, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, збув ОСОБА_8 (особа зі зміненими анкетними даними), який надав працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини, у якій і прийняв участь як покупець.
Так, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №17 по вулиці Митницька у місті Черкаси, близько 12 години 30 хвилин здійснив незаконний збут ОСОБА_8 , тобто продаж за 300 грн., психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.
Того ж дня, ОСОБА_8 , у приміщені службового кабінету №402 УСР в Черкаській області ДСР НП України, що за адресою: місто Черкаси, вулиця Благовісна, 189, добровільно видав працівникам поліції продані йому ОСОБА_6 два поліетиленові пакети з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно з висновком експерта №2/1991 від 28.09.2020 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну (в перерахунку на амфетамін основу) становить 0,167г.
У клопотанні також зазначено, що 10.10.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ініціатором клопотання вказано, що обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є зібрані у ході досудового розслідування відомості, що містяться у протоколах слідчих (розшукових) і негласних дій, а також у висновках судових експертиз, проведених у кримінальному провадженні, зокрема у:
-протоколі огляду і помітки грошей від 24.09.2020;
-протоколі огляду покупця та вручення грошей від 24.09.2020;
-протоколі видачі предметів від 24.09.2020;
-протоколі проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 24.09.2020;
-висновку експерта №2/1991 від 28.09.2020;
-протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 09.10.2020.
Ініціатор клопотання зазначає, що на теперішній час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаходячись на волі, буде:
-переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 з метою схилення його до дачі завідомо не правдивих показань, а також перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом спілкування з іншими особами, які також причетні до вчинення вказаного злочину, так як на цей час не встановлено джерело походження психотропної речовини та інші обставини, які підлягають доказуванню (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-незаконно впливати на експерта (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-вчиняти інші злочини, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину, а також аналогічні тим, у якому він підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначені ризики існують, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна.

До того ж, на цей час у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх осіб, яким ОСОБА_6 , збував психотропну речовину, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі матиме змогу з ними контактувати та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчий вважає за доцільне, з урахуванням виключених обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання будь яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, орган досудового розслідування у разі внесення застави підозрюваним вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, саме:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого та прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Таким чином, оскільки запобігти вищезазначеним ризикам не можливо за допомогою більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, слідчий органу досудового розслідування просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, з можливістю внесення застави, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання будь яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити дане клопотання та додатково пояснив, що ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Підозра є повністю обґрунтованою та підтверджується зібраними у ході досудового розслідування відомостями, що містяться у протоколах слідчих (розшукових) і негласних дій, у тому числі, які ще не розсекречені. Крім того, зазначив, що органом досудового розслідування встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід. До того ж, просив врахувати, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно ніде не працевлаштований, що свідчить про те, що він може продовжити свою незаконну діяльність для отримання доходів. При обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави вважав за доцільне, з урахуванням виключних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні. Матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення не перевірявся.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 підтримав доводи прокурора та просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначив, що заперечує проти внесеного клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Підозра є необгрунтованою. Крім того, зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, нічим не підтверджені. Також, при прийнятті рішення просив врахувати особу підозрюваного та ту обставину, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності. Таким чином, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (особисте зобов`язання чи домашній арешт).

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали до клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000139 від 22.04.2020, у рамках якого було подано клопотання, слідчий суддя приходить до наступного:

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На думку слідчого судді, підозра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованою.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Між тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слід зазначити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Між тим, не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилання слідчого та прокурора на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Таким чином, прокурором та слідчим не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, ні в клопотанні, ні у судовому засіданні стороною обвинувачення не наведені обставини та не надані докази, які б підтверджували наявність ризиків, які викликають необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням, стороною обвинувачення не наведені об`єктивні дані, які б свідчили, що підозрюваний ухиляється від слідства; відсутні дані про його матеріальний стан та можливість внесення застави.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує: особу підозрюваного; його вік; відсутність судимості та даних про притягнення до кримінальної відповідальності; наявність місця реєстрації та проживання; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, враховуючи думку сторони обвинувачення та доводи сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні внесеного клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки, у даному випадку, такий запобіжний захід не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», - при розгляді клопотання про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання чи порука.

Так, враховуючи особу підозрюваного та особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної його процесуальної поведінки, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, слідчий суддя враховує доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду; незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до дачі завідомо не правдивих показань, а також перешкоджати кримінальному провадження шляхом спілкування з іншими особами, які також причетні до вчинення вказаного злочину, так як на цей час не встановлено джерело походження психотропної речовини та інші обставини, які підлягають доказуванню; незаконно впливати на експерта; вчиняти інші злочини, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину, а також аналогічні тому, у якому він підозрюється, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 307 КК України та покарання, яке може бути визначено судом, у разі доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що домашній арешт складає позбавлення волі в значенні Конвенції з прав людини та основоположних свобод і тому він відповідає одній з дозволених підстав згідно зі статтею 5.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

Під час розгляду клопотання встановлено, що зареєстрованим та фактичним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 є: АДРЕСА_1 . Отже, домашній арешт слід застосувати до підозрюваного у період доби з 20 години до 06 години. При цьому, не знайшли свого підтвердження доводи сторони обвинувачення про те, що є необхідність у визначенні процесуального обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд підозрюваного за кордон, а тому в цій частині клопотання не підлягає до задоволення.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу, варто звернути увагу, що у даному випадку тривалість застосування запобіжного заходу на період часу у 30 днів (з 20.10.2020 по 18.11.2020 включно), тобто, у межах строку досудового розслідування, є виправданою, внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти певні обов`язки, які забезпечать процесуальну поведінку підозрюваного під час здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 30 днів, тобто з 20.10.2020 до 18.11.2020 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України протягом встановленого строку домашнього арешту:

?прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

?не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 - в період доби з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

?повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання/роботи;

?не спілкуватися зі свідками, експертами та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні у будь-якій формі (особисто, через знайомих/родичів, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет), крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, покласти на підозрюваного на строк один місяць. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області та ГУ НП в Кіровоградській області, - для відому та виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1