Справа № 206/3228/20
Провадження № 1-кп/206/272/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000468 від 26.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 31.05.2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 04.12.2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий термін, за вироком від 31.05.2007 р., до відбуття призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 04.04.2011 року звільнений з Солонянської ВК №21, по відбуттю строку покарання;

- 22.04.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 04.09.2017, відповідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2017, звільнений від відбування покарання по закінченню іспитового строку;

- 05.03.2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

26.05.2020 року у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_3 перебував за адресою свого місця мешкання:
АДРЕСА_1 , де останній вживав алкогольні напої та у цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно, а саме грошових коштів з каси магазину, пляшки горілки та пачки цигарок з приміщення продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
В цей же день (26.05.2020), приблизно о 14 годині 30 хвилин,
ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), а саме грошових коштів з каси магазину, пляшки горілки та пачки цигарок, вчинене повторно, прибув до приміщення продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де орендує дане приміщення та займається роздрібною торгівлею фізична особа-підприємець « ОСОБА_6 ».
Після чого, ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в цей же день та час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), а саме грошових коштів з каси продовольчого магазину «Продукти», пляшки горілки та пачки цигарок, вчинене повторно, зайшов до торгівельної зали приміщення вказаного магазину, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Спортивна, 43 та визначив місце зберігання грошових коштів, виручених від реалізації товару, а саме касову зону, розташовану за торгівельним прилавком вказаного магазину. Далі, ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні торгівельної зали продовольчого магазину «Продукти», зайшов за торгівельний прилавок та діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, усвідомлюючи, що за його злочинними діями спостерігає потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 , відкрито, викрав грошові кошти з каси магазину, які знаходились у шухлядці торгівельного прилавку, загальною сумою 3340 грн. 00 коп., які в свою чергу поклав до правої кишені, одягнутих на ньому брюк чорного кольору.
В цей час, потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 почали кричати, вимагаючи зупинитись та прохати повернути викрадені грошові кошти, однак ОСОБА_3 будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в торгівельній залі приміщення продовольчого магазину «Продукти», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Спортивна, 43, не звернув уваги на вимоги та прохання повернути викрадені грошові кошти, продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), а саме пляшки горілки і пачки цигарок та діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, усвідомлюючи, що за його злочинними діями спостерігає потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 , викрав, з полиць торгівельних стелажів, товарно-матеріальні цінності, а саме: скляну пляшку горілки «Немирівська. Пшениця українська. Відбірна.», марки «Nemiroff» об`ємом 0,5 л, 40% об. вартістю, - 99 грн. 00 коп. та пачку цигарок марки «Київ. Блакитні. Економ.», 20 шт. вартістю - 40 грн. 00 коп.
Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, отримавши змогу розпорядитись даним майном на власний розсуд.
Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 , заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3479 грн.
22.07.2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років та двох місяців позбавлення волі. З урахуванням положень ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком ухваленим Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 05.03.2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі (на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із встановлення іспитового строку два роки) та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки та десять місяців.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Потерпіла надала прокурору згоду на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є тяжкий.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за яке слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити попереднім до набрання вироком чинності.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22.07.2020 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2020 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 28.05.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_8 документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2363/20 від 26.05.2020 року в розмірі 300 грн. (т. 1 а.п. 127), а також на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати по проведенню судової трасологічної експертизи, оформлену висновком експерта № 19/104-7/3/795 в розмірі 1307,60 грн (т. 1 а.п. 94).

Речові докази: два сліди пальців рук та дактилокарту на ім`я ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 104), DVD-диск (т. 1 а.п. 123) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; пачку цигарок марки "Київ" та сокиру, передані на відповідальне зберігання до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 001360) - знищити.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1