Справа № 201/2071/20
Провадження № 1-кп/201/1329/2020
УХВАЛА

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000110 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новорайськ, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, трок дії якого завершується 20.12.2020.

Судом , на виконання вимог ст. 31 КПК України поставлено питання про доцільність тримання під вартою обвинуваченого на що прокурор просив продовжити ці строки, так як ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, і в даний час існує ризик повторного вчинення злочину, так як обвинувачений раніше судимий, відносно нього є кримінальні провадження в іншому суді, він не має тісних соціальних зав`язків та не працював до затримання, що свідчить про наявність ризику уникнення суду, а також він може впливати на потерпілих і свідків.

Захисник та обвинувачений заперечували проти продовження строків тримання під вартою посилаючись на те, що обвинувачення очевидно необґрунтоване, а названі прокурором ризики не доведені, свідки систематично не з`являються на виклики і цей тягар не може покладатись на обвинуваченого. Останній не має наміру ухилятись від суду, а ризик повторного вчинення злочину нічим не доведений, а тому просили застосувати менш обтяжливий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, оскільки останній судимий за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Звільнився з місць позбавлення волі у вересні 2016 року і знову обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності в ході чого перебував під вартою до жовтня 2019. Перебуваючи на свободі з цього часу, будучи обвинуваченим у вчинені злочину, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що саме по собі свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим нового злочину і цей ризик є доволі суттєвим.

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і цей ризик на сьогодні не зменшився, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Інші ризики прокурором в судовому засіданні не доведені, так як жодних даних про вплив чи намір впливу на потерпілих не наведено, вплив на свідків поліцейських видається малоймовірним. Також відсутні докази того, що обвинувачений буде намагатись уникнути суду.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними, те що він працював неофіційно, притягнутий до кримінальної відповідальності за умисний злочин, і зараз обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин це свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину пов`язаного з насильством суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 14 лютого 2021 року.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1