490/4170/16-к
н/п 1-кп/490/580/2018
У Х В А Л А

16 серпня 2019 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв кримінальну справу відносно :

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Згода Долинського району Кіровогорадської області, українця, громадянина України, не одруженого, працює задоговором в приватних осіб, судимого 30.11.2009р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186,71 КК України до 7 років 6міс. позбавлення волі з конфіскацією майна, 28.05.2013р. Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст.391,71 КК України до 2 років 1міс. позбавлення волі, проживає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор в клопотанні вказав, що є ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_6 може скритися від суду та продовжити вчиняти інші злочини. Окрім цього, прокурор вказав, що злочин в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 тяжкий, і є ризик того, що обвинувачений буде в інший спосіб перешкоджати розгляду справи.Прокурор також вказав, що більш м?який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого по розгляду даної справи, оскільки ні особиста порука, так як не має таких поручителів, ні застава, оскільки обвинувачений не має постійної роботи та стабільних доходів, не може бути застосовані до обвинуваченого для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно нього. Обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що він працює за договорами на приватних осіб, в основному в м.Миколаїв та в Миколаївському районі Миколаївської області, оскільки повинен себе утримувати.Робота його пов?язана із демонтажем об?єктів будівництва, почасовий графік його роботи визначається специфікою такої і робочий день триває з 8 год. ранку до 17-19-20 години вечора.

Захисник ОСОБА_4 заперечила проти обрання її підзахисному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Захсник вказав, що ті ризики про які вказує прокурор ним не доведені, оскільки хоча ОСОБА_6 і обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, проте із практики ЄСПЛ слідує, що сама по собі тяжкість злочину в скоєнні якого обвинувачується особа не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу пов?язаним із обмеженням волі. Захисник вказала, що обвинувачений за час розгляду справи в суді від суду не скривався, оскільки вважає себе невинуватим та не бачить в цьому необхідності, хоча мав таку можливість.Щодо ризику, що обвинувачений перебуваючи не під домашнім арештом зможе вчиняти інші злочини, то захисник вважає даний ризик нікчемним, оскільки прокурором не доведено, що за час розгляду справи судом обвинуваченому ОСОБА_6 було оголошено підозру у вчиненні іншого злочину.За наявності00 таких обставин по справі захисник просив суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Судом встановлено, що 29.01.2016р. слідчий суддею Центрального районного суду м.Миколаєва стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому уже під час судового розгляду суд змінив запобіжний захід на більш м?який та застосував до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання 21.03.2017р. не з?явився, в зв?язку з чим судом було надано дозвіл на його затримання та доставлення до суду.
27.07.2017р. судом обрано стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В серпні 2017р. надійшло повідомлення від Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ Нацполіції в Миколаївській області, що обвинувачений ОСОБА_6 з місця, визначеного судом як місце перебування на домашньому арешті, скрився, місце перебування його невідоме.
29.11.2017р. судом винесено ухвалу про затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою приводу до суду.
11 січня 2018р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 15 діб, після чого 25.01.2018р. змінено запобіжний захід на більш м?який та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
05.02.2018р. Миколаївський РВП Очаківського ВП ГУ Нацполіції в Миколаївській області повідомив, що обвинувачений ОСОБА_6 порушив покладені на нього судом обов?язки за ухвалою про обрання запобіжного заходу - домашній арешт, та покинув місце проживання, визначене судом в ухвалі про домашній арешт.
27.02.2018р. обвинувачений ОСОБА_6 оголошений в розшук, дано дозвіл на його затримання та доставлення в суд.
30 березня 2018р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалами суду від 22.05.2018р., 24.07.2018р., 21.09.2018р., 22.11.2018р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
14.01.2019р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладанням певних обов?язків.
11.03.2019р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
15.05.2019р. винесено ухвалу про доставлення обвинуваченого приводом у зв?язку із його неявкою до суду.
Вислухавши думку прокурора, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи сімейний та майновий стан обвинуваченого ОСОБА_6 , ту обставину, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, раніше був судимий, враховує те, що обвинувачений протягом судового розгляду справи неодноразово порушував покладені на нього судом обв?язки, не з?являвся до суду без поважних причин, чим фактично перешкоджав розгляду справи, суд вважає, що ризик того що обвинувачений може скритися від суду існує та не зменшився, оскільки неодноразово порушував порядок відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважає за можливе клопотання прокурора задоволити.Проте враховуючи що обвинувачений працює, суд вважає за можливе встановити не цілодобовий домашній арешт, а визначити певний часовий режим виконання запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,178,181,194, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід - домашній арешт, строком два місяці з 16 серпня 2019р. по 16 жовтня 2019р.(включно).

Зобов?язати ОСОБА_5 не покидати місце свого проживання: АДРЕСА_1 , в період з 22год.00хв. по 07 год.00хв. з понеділка по суботу(включно), а неділя - цілодобово; зобов?язати з?являтися до суду за судовим викликом, повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали доручити Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя