Провадження № 1-кп/734/50/21 Справа № 734/2468/20
В И Р О К

іменем України

27 січня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Козелець обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 18 червня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженки смт. Свеса, Ямпільського району Сумської області, українки, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тимчасово непрацююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 05 серпня 2020 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 190 КК України,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 03 червня 2019 року, точного часу не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, маючи умисел на вчинення шахрайства, під час спілкування через соціальну мережу «INSTAGRAM» з ОСОБА_6 під приводом продажу товару останній, а саме: дитячого костюму, якого в дійсності не мала, розуміючи, що обманює ОСОБА_6 та не збирається продавати їй обумовлений товар, маючи намір на заволодіння грошовими коштами потерпілої, підтвердивши наявність вказаного товару та при цьому обіцяючи його переслати на її адресу, повідомила, що умовою доставки речей буде переведення коштів в сумі 376 грн. на картковий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_3 , після чого замовлений товар буде негайно доставлений на вказану ОСОБА_6 адресу. На виконання домовленостей ОСОБА_6 03 червня 2019 року о 15 год. 22 хв., будучи уведеною в оману, здійснила перерахування готівкових коштів в сумі 376 грн. 00 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ «Приват Банк» на картковий рахунок № НОМЕР_3 відкритого в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_3 . Отримавши грошові кошти в сумі 376 грн. 00 коп., ОСОБА_3 , порушуючи попередню домовленість, вказаний товар не надіслала, таким чином, заволоділа чужим майном шляхом обману та в подальшому отриманими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на вказану суму.

18 березня 2020 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, маючи умисел на вчинення шахрайства, під час спілкування через соціальну мережу «INSTAGRAM» з дружиною потерпілого ОСОБА_7 під приводом продажу товару останній, а саме: медичних багаторазових масок, яких в дійсності не мала, розуміючи, що обманює дружину потерпілого ОСОБА_7 та не збирається продавати їй обумовлений товар, маючи намір на заволодіння грошовими коштами, підтвердивши наявність вказаного товару та при цьому обіцяючи його переслати на її адресу, повідомила, що умовою доставки речей буде переведення коштів в сумі 520 грн. на картковий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_3 , після чого замовлений товар буде негайно доставлений на вказану дружиною потерпілого ОСОБА_7 адресу. На виконання домовленостей дружина потерпілого ОСОБА_7 18 березня 2020 року о 15 год. 21 хв., будучи уведеною в оману, здійснила перерахування готівкових коштів в сумі 520 грн. 00 коп. з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_7 № НОМЕР_4 відкритого в АТ КБ «Приват Банк» на картковий рахунок № НОМЕР_5 відкритого в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_3 . Отримавши грошові кошти в сумі 520 грн. 00 коп., ОСОБА_3 , порушуючи попередню домовленість, вказаний товар не надіслала, таким чином, повторно заволоділа чужим майном шляхом обману та в подальшому отриманими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, та підтвердила обставини їх вчинення. Так, 03 червня 2019 року вона, знаходячись за адресою свого проживання, через мережу INSTAGRAM отримання замовлення на дитячий костюм, якого в неї в наявності не було, проте вона співпрацювала з постачальниками і повинна була замовити такий костюм, проте цього не зробила, хоча і отримала від особи, яка його в неї замовила, кошти. Аналогічна ситуація мала місце в березні 2020 року при замовленні в неї медичних масок.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з урахуванням визнання вини обвинуваченою, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , вчинені 03 червня 2019 року, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а дії, вчинені 18 березня 2020 року, за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштована, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та на наркологічному обліку не значиться, схильна до вчинення корисливих злочинів.

Відповідно до досудової доповіді Козелецького РС філії ДУ Центр пробації відносно обвинуваченої ОСОБА_3 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, а також середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутні.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд також враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує також положення ч. 3 ст. 5 КК України, згідно якого закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, зважаючи на те, що Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України, та який набув чинності 01.07.2020 року, посилено кримінальну відповідальність у виді штрафу за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 КК України, суд вважає за необхідне при визначені розміру покарання застосувати положення Закону про кримінальну відповідальність, які діяли на момент вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбачені наступні види покарань: штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбачені наступні види покарань: штраф до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності двох неповнолітніх дітей на утриманні, пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні, цивільні позови не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.);

за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.);

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 140 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 380,00 грн. (дві тисячі триста вісімдесят гривень 00 коп.).

Роз`яснити засудженій ОСОБА_3 , що згідно п.п. 7, 9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченій, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1