УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна ОСОБА_4 ,ТОВ «Віта Верітас» - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001144 від 10.09.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001144 від 10.09.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: на майно вилучене 09.10.2020 під час проведення обшуку приміщення торгівельно-розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання наведено, що у період часу з 08 год. 45 хв. 09.10.2020 до 15 год. 57 хв. 09.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва проведено обшук приміщення торгівельно-розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого: з приміщення №1, розташованого на першому поверсі будівлі вилучено наступне:ноутбук марки «Lenovo» серійний номер PF178U9c із зарядним пристроєм до нього;реєстратор «HIKVISOV» серійний номер НОМЕР_1 ;комп`ютерний системний блок з надписом «Qrand» серійний номер 1WFTHSKV; флешнакопичувач «ADATA» об`ємом пам`яті на 32 Gb сірого кольору;поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться флеш накопичувач чорного кольору об`ємом пам`яті 4 Gb з надписом «2»; паперовий конверт в якому знаходиться флеш накопичувач рожевого кольору;мобільний телефон «iPhone» ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Blackview»; моноблок «Acer» сірого кольору серійний номер DQBBUMEС3000 з зарядним пристроєм, мишкою та клавіатурою;з робочого кабінету, розташованого навпроти вхідних дверей вилучено наступне: ноутбук «Asus» серійний номер J5NOCV02X821199 з зарядним пристроєм; жорсткий диск чорного кольору серійний номер WXA55AULK2; флешнакопичувач «Team e12g» об`ємом 16 Gb; флешнакопичувач «DTSE9 6» об`ємом 32 Gb; флеш накопичував «ADATA UV310I» об`ємом 32 Gb; флешнакопичувач «Data Traveler 64» об`ємом 16 Gb; флеш накопичував «LBD» чорного кольору; мобільний телефон «iPhone» з номером НОМЕР_3 ; із застосуванням відеокамери «Panasonic» №794 у приміщенні відеонагляду з відео реєстратора «Peleodx 4600» зроблено резервну копію записів камер відео спостереження за період часу з 08:00 год. до 23:00 год. 10.09.2020 на флеш накопичувач «SP 32 GB» № НОМЕР_4 , який вилучено та поміщено до спец. пакету ЕХРО203815.

Вказані носії інформації мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та будуть використані під час досудового розслідування як докази, оскільки вказують на фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, вказане підлягає додатковому дослідженню, огляду, проведенню необхідних експертиз, зокрема судової комп`ютерно-технічної експертизи, вилученої комп`ютерної техніки та засобів зв`язку, що без накладення арешту реалізувати неможливо.

09.10.2020 року постановою слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні зазначене майно визнано як речові докази.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Представник власників майна ОСОБА_4 ,ТОВ «Віта Верітас» - адвокат ОСОБА_5 заперечував з приводу задоволення клопотання, вказав, що обшук проведено в іншому приміщенні, аніж зазначено в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, у володільця, який не причетний до вчинення злочину, зміст вилученого майна не оглядався.

Вислухавши доводи слідчого, представника, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001144 від 10.09.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

09.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва проведено обшук приміщення торгівельно-розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучене вказане майно.

Відповідно до постанови слідчого від 09.10.2020 року зазначене вилучене майно визнано речовими доказами.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами З, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що флеш накопичувач «SP 32 GB» № НОМЕР_4 на якому із застосуванням відеокамери «Panasonic» №794 у приміщенні відеонагляду з відео реєстратора «Peleodx 4600» зроблено резервну копію записів камер відео спостереження за період часу з 08:00 год. до 23:00 год. 10.09.2020 року, який вилучено та поміщено до спец. пакету ЕХРО203815, цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане майно.

Прокурор посилається на те, що ноутбук марки «Lenovo» серійний номер PF178U9c із зарядним пристроєм до нього;реєстратор «HIKVISOV» серійний номер НОМЕР_1 ;комп`ютерний системний блок з надписом «Qrand» серійний номер 1WFTHSKV; флешнакопичувач «ADATA» об`ємом пам`яті на 32 Gb сірого кольору;поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться флеш накопичувач чорного кольору об`ємом пам`яті 4 Gb з надписом «2»; паперовий конверт в якому знаходиться флеш накопичувач рожевого кольору;мобільний телефон «iPhone» ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Blackview»; моноблок «Acer» сірого кольору серійний номер DQBBUMEС3000 з зарядним пристроєм, мишкою та клавіатурою;з робочого кабінету, розташованого навпроти вхідних дверей вилучено наступне: ноутбук «Asus» серійний номер J5NOCV02X821199 з зарядним пристроєм; жорсткий диск чорного кольору серійний номер WXA55AULK2; флешнакопичувач «Team e12g» об`ємом 16 Gb; флешнакопичувач «DTSE9 6» об`ємом 32 Gb; флеш накопичував «ADATA UV310I» об`ємом 32 Gb; флешнакопичувач «Data Traveler 64» об`ємом 16 Gb; флеш накопичував «LBD» чорного кольору; мобільний телефон «iPhone» з номером НОМЕР_3 , відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, такі обставини переконливо не доведені в суді, за якими саме конкретними ознаками вказана техніка відноситься до речових доказів.

Крім того відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Як встановлено в судовому засіданні доступ до комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, володільцем не обмежувався, проте огляд вказаної техніки не здійснювався в ході обшуку.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи в клопотанні, що вилучена техніка, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КК України, у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях, а тому у задоволенні клопотання про накладання арешту в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КГІК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

-флеш накопичувач «SP 32 GB» № НОМЕР_4 на якому із застосуванням відеокамери «Panasonic» №794 у приміщенні відеонагляду з відео реєстратора «Peleodx 4600» зроблено резервну копію записів камер відео спостереження за період часу з 08:00 год. до 23:00 год. 10.09.2020 року, який вилучено та поміщено до спец. пакету ЕХРО203815.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя