Справа № 463/2776/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/488/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

на розгляді у Личаківському районному суді м.Львова перебуває кримінальне провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190 ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209, ч.2 ст. 209 КК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року продовжено щодо ОСОБА_7 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів починаючи з 18.45 год. 26.04.2020 року по 18.45 год. 26.06.2020 року.

Залишено визначену ухвалою Личаківського районного суду від 10 грудня 2019 року обвинуваченій ОСОБА_7 заставу в розмірі 4 758 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10 001 316 гривень.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки: прибувати до суду, (а у випадках передбачених КПК України) до слідчого, прокурора за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Львова без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими, їх представниками свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з даною ухвалою захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України та в`їзду в Україну, носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильним застосуванням кримінального процесуального закону, оскільки судом не надано правильної оцінки ризикам, що наявні у даному кримінальному провадженні. В ухвалі суду в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону відсутні докази, що підтверджують обставини, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність у випадку перебування ОСОБА_7 на волі таких ризиків, як незаконний вплив на учасників провадження, продовження нею незаконної діяльності, переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначає, що відсутній виклад обставин, які свідчать про те, що раніше встановлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою. Крім того, в ухвалі суду не обґрунтовано можливість запобігання ризикам, зазначеним в ухвалі, шляхом застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, але більш суворого запобіжного заходу, ніж застава. Вважає, що висновок про наявність ризику вчинення особою інших кримінальних правопорушень може бути зроблений лише стосовно особи, щодо якої є відомості, що вона вчиняє підготовчі дії до вчинення конкретного злочину. Оскільки такі відомості в сторони обвинувачення та суду в межах даного провадження стосовно ОСОБА_7 відсутні, то і доводи, викладені на користь існування ризику вчинення нею інших кримінальних правопорушень, перебуваючи на волі, є необґрунтованими та такими, що суперечать практиці ЄСПЛ.

Заслухавши пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває об`єднане судове провадження щодо розгляду кримінальних проваджень № 0000197 від 7.12.2012 року, № 0000448 від 2.10.2015 року, № 0000188 від 30.03.2018 року, № 0000397 від 25.06.2018 року, № 0001333 від 17.05.2018 року, № 0000577 від 30.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209, ч.2 ст. 209 КК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави терміном шістдесят днів до 27 лютого 2018 року.

В подальшому такий було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Усі викладені захисником обвинуваченої апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні останній строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка.

Наведені адвокатом ОСОБА_8 дані, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_7 , враховані судом першої інстанції, однак такі не можуть визнаватися безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу та не зменшують наявні ризики.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти наявним ризикам.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

На підставі вищенаведеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2020 року, якою обвинуваченій ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою з визначенням застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4