ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/8872/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2941/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
в режимі відеоконференції
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року задоволено клопотання прокурора, продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів до 12.09.2020 року.
Не погодившись з ухвалою суду, захисник адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року скасувати в частині продовження строку тримання під вартою, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, пред`явлене обвинувачення безпідставним, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не доведеним. Суддею не вказано чому не можливо застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. Застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням ОСОБА_8 , надасть можливість повноцінно реалізовувати право на захист у даному кримінальному провадженні та отримати належне медичне лікування. Суд не в повній мірі врахував, що обвинувачений має постійне місце проживання, одружений, проживає разом з матір`ю-пенсіонеркою, яка в силу своїх хвороб та віку потребує сторонньої допомоги, страждає на ряд хронічних захворювань, його стан здоров`я постійно погіршується, усі речові докази та документи в кримінальному провадженні зібрані, огляд місць події завершено, відсутні повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, жодних відомостей про розмір майнової шкоди у матеріалах доданих до клопотання немає. Не визнання вини ОСОБА_8 не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою.

Також обвинувачений ОСОБА_8 через канцелярію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» звернувся з апеляційною скаргою з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року, змінити йому запобіжний захід на домашній арешт в нічний період доби та надати можливість відвідувати денний стаціонар для отримання необхідного лікування. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що пред`явлене обвинувачення безпідставне, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не доведене. Прокурором не надано суду матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою. Суддею порушуються розумні строки розгляду вказаного кримінального провадження, не досліджуються докази щодо невинності обвинуваченого, порушується його право на захист, а саме не надається можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. Більше 1 року 9 місяців в судові засідання свідки та потерпілі по трьом кримінальним правопорушенням не з`являються. Обвинувачений зазначає, що має ряд тяжких хронічних захворювань, стан здоров`я з кожним днем погіршується, потребує кваліфікованого лікування, яке неможливо отримати перебуваючи в умовах слідчого ізолятору, раніше судимий, але ніколи не оголошувався у розшук, не переховувався від органів досудового розслідування та суду, зобов`язується при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відлучатися з місця проживання та за першим викликом з`являтися до суду.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, серед яких є тяжкий злочин та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуютьсяОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілих.
Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами обвинуваченого та захисника щодо необґрунтованості обвинувачення, оскільки прокурор, як сторона обвинувачення у кримінальному провадженні, реалізуючи свої процесуальні повноваження під час судового розгляду на власний розсуд враховує наявність встановлених та доведених фактичних обставин на підставі отриманих ним доказів під час досудового розслідування. Отже, твердження про безпідставність обвинувачення та його необґрунтованість спростовується змістом обвинувального акту переданого на розгляд суду першої інстанції в якому логічно та послідовно прокурором викладено формулювання обвинувачення та наявність фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає доведеними. Оцінку доказів, в тому числі і сторони обвинувачення, суд першої інстанції надасть в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку відповідно до вимог ст.94 КК України, а тому на цій стадії процесу, тобто до закінчення судового розгляду, колегія суддів апеляційного суду не може погодитися із обґрунтованістю апеляційних доводів щодо безпідставності пред`явленого обвинувачення або його недоведеності.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкий злочин та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, раніше неодноразово судимий, непрацевлаштований, без офіційних джерел доходу. Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків не зможе повністю усунути ризики, встановлені судом.

За таких обставини колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами обвинуваченого та захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Твердження щодо недоведеності існування ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.
Даних щодо неможливості утримувати ОСОБА_8 в умовах СІЗО за станом здоров*я, матеріали справи не містять.
З огляду на зазначені для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про необхідність продовження до ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого, загострення хронічних захворювань та ненадання необхідної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору були предметом розгляду районного суду. Винесено відповідну ухвалу про зобов`язання уповноваженої особи медичної частини №27 Філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях надати до 12.09.2020 року суду висновок щодо наявності/відсутності потреби в госпіталізації та направленні на стаціонарне лікування (проведення оперативного втручання) обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з наявними в нього захворюваннями, у випадку встановлення наявності підстав вчинити відповідні дії, передбаченні розділом 3 Наказу «Про затвердження порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» від 15.08.2014 року №1348/5/572 та розділом 2 «Про затвердження порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» від 10.02.2012 року №239/5/104.
Колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалуКомінтернівського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 липня 2020 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді