Провадження №1-кп/523/1391/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

19.11.2020 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0002487 від 29 липня 2020 року із звинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Василівці Біляївського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , перебуваючи близько 05 години 00 хвилин 23 серпня 2020 року в приміщенні станції туристичної поліції «Лузанівка», за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога,172А, під час вирішення питання про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою не підкорення законним вимогам військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно маршрутного аркуша ніс службу з охорони громадського порядку на території гідропарку «Лузанівка», з умислом на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, наніс один удар головою в область обличчя потерпілого, чим спричинив тому тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої повіки правого ока, області мечоподібного відростка, передньої черевної стінки, кожне з яких окремо та в сукупності було визнано в якості легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що в нічний час одного із днів влітку цього року він відпочивав з друзями, вживаючи алкогольні напої, та взяв активну участь у конфлікті з іншими особами, який виник в одному із барів, розташованих в гідропарку «Лузанівка». Розборонення учасників конфлікту, а також застосування до нього спеціальних засобів здійснювали, як згодом він з`ясував, співробітники Національної гвардії України. Під час перебування в приміщенні поліції він, будучи емоційно схвильованим, умисно наніс удар головою в обличчя одному із цих правоохоронців. Про вчинене жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, потерпілим та захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_6 у вміненому йому діянню.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_6 дій, які полягали в тому, що він, перебуваючи близько 05 години 00 хвилин 23 серпня 2020 року в приміщенні станції туристичної поліції «Лузанівка», за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога,172А, під час вирішення питання про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою не підкорення законним вимогам військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 , який згідно маршрутного аркуша ніс службу з охорони громадського порядку на території гідропарку «Лузанівка», з умислом на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, наніс один удар головою в область обличчя потерпілого, чим спричинив тому тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої повіки правого ока, області мечоподібного відростка, передньої черевної стінки, кожне з яких окремо та в сукупності було визнано в якості легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії в суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні обвинуваченому покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в якості обставини, яка обтяжує покарання.

Суд також враховує факт першого притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, відсутність власної сім`ї, отримані в судовому засіданні його показання про неофіційне працевлаштування в якості будівельника, а також не заявлення потерпілим будь-яких позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного та позиції прокурора і потерпілого, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до ОСОБА_6 необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 частини 1, пункту 2 частини 3 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1