Провадження № 1-кп/344/630/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радча Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 14.09.2020 приблизно о 15 годині 25 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «М2121ИЖ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїжджав з території автозаправної станції «Stels», що розташована за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 176, на проїзну частину вул. Мазепи у м. Івано-Франківську поблизу кільцевої розв`язки вул. Мазепи-Довженка-Набережна-Крихівецька. В цей час проїзну частину вул. Мазепи у напрямку виїзду з АЗС «Stels» та місця розташування автомобіля марки «М2121ИЖ» перетинав пішохід ОСОБА_4 . Виїжджаючи автомобілем на дорогу з АЗС «Stels», водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед початком та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість бачити рух пішохода, не надав дорогу останньому, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на ОСОБА_4 .

При цьому ОСОБА_5 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України:

п. 2.3. відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., у відповідності до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.2., в якому зазначено, що виїжджаючи на дорогу з автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній;

п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 606 від 09.12.2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня, крововиливами у речовину головного мозку в лобних долях, під тверду та м`яку мозкові оболонки справа та зліва, переломом лобної, тім`яної та скроневої кісток зліва із незначним вдавленням, синцем у тім`яній ділянці зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного обвинувальному акті. Так, ОСОБА_5 суду показав, що має стаж водіння понад 10 років, працює неофіційно електриком, отримує середньомісячний дохід близько 6 тис грн. 14.09.2020 близько 15 год 25 хв керував автомобілем марки «М2121ИЖ» («Москвич»), реєстраційний номер НОМЕР_2 , та виїжджав з території автозаправної станції на проїзну частину вул. Мазепи. В той час виїжджало багато машин. Подивившись вправо, не побачив пішоходів. Спереду побачив затори, з лівої сторони зупинився автомобіль. Думав, що водій автомобіля зліва пропускає його, тому здійснив рух. Однак різко з-за цього автомобіля вийшов потерпілий, а тому вчинив наїзд на потерпілого. Вийшов з автомобіля, притримував його і чекав приїзду швидкої допомоги. У вчиненому щиро розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню, частково відшкодував заподіяну потерпілому шкоду. Просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що цивільний позов до обвинуваченого не заявлятиме, оскільки обвинувачений відшкодував частину заподіяної шкоди. Зазначив, що проявив неуважність, з обвинуваченим потоваришували, вибачив його, просив суворо не карати обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема його вік, те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не працює, неодружений, на обліку лікарів нарколога та психіатра КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» та КНП «ПНЦ ІФ ОР» не перебуває; щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні, часткове добровільне відшкодування завданих збитків як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості злочину, особу винного та інші обставини кримінального провадження, зокрема поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, те, що він раніше не судимий, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування збитків потерпілому, відсутність претензій потерпілого до обвинуваченого, позицію прокурора, що просила призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк два роки, позицію потерпілого, який просив суд обвинуваченого суворо не карати, позицію обвинуваченого, який також просив суворо його не карати, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами. Зважаючи на викладене, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання - позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України та п. 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1797 гривень 95 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз № СЕ-19/109/13/3-709 ІТ/20 від 23.09.2020 та № СЕ-19/109/13/3-869 ІТ/20 від 09.12.2020.

Речовий доказ згідно постанов від 14.09.2020 та 04.11.2020 - автомобіль марки «М2121ИЖ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважати повернутим ОСОБА_5 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16.09.2020 з урахуванням ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21.10.2020 на майно - до вступу вироку в законну силу залишити без змін, після набрання вироком законної сили скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя О.Зеленко