Справа № 727/6555/20
Провадження № 1-кп/727/302/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого - судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5 ,.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001310 від 25.06.2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Клішківці, Хотинського району, Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, з середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого : останній раз:
- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.01.2012 року за ч. 3 ст. 289 КК України до восьми років шести місяців позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців. Звільнився 20.11.2019 року по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні корисливі кримінальні правопорушення при наступних обставинах:
Так, 06 травня 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом позики грошових коштів, заволодів грошовими коштами в сумі 500 гривень, які належали ОСОБА_4 , чим завдав останній майнової шкоди на вище вказану суму. У свою чергу ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова вказаної особи та будучи переконаною в тому, що допомагає ОСОБА_7 , добровільно віддала свої грошові кошти в сумі 500 гривень, взамін на одну купюру номіналом 200 євро, яка виявилася сувенірною та яку ОСОБА_7 передав останній як справжню.
Крім того, 09 травня 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи в орендованій кімнаті будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власниці будинку, таємно, шляхом вільного доступу викрав телевізор, вартістю 7000 гривень та електро-конвектор, вартістю 1500 гривень.
З викраденим з місця злочину пішов, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 8500 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах, у вказаному місці та у вказаний час він вчинив крадіжку та заволодів грошовими коштами потерпілої у сумі 500 гривень шляхом обману. Передаючи ОСОБА_4 сувенірну купюру 200 євро, він розумів, що вона не справжня, однак йому були потрібні гроші. Телевізор та електро конвектор перебували у кімнаті, яку він винаймав у потерпілої. Зазначені речі виніс із будинку сам, ОСОБА_4 про це відомо не було. У вчиненому щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що здала обвинуваченому кімнату через ріелтора. Коли ОСОБА_6 заселявся, то передав їй свій паспорт та кошти в сумі 1000 гривень. Через декілька днів обвинувачений попросив її поміняти 200 євро на гривні. Оскільки у неї потрібної суми не було, то вона погодилася позичити йому 500 гривень, а купюру в 200 євро взяла як завдаток. Вказану купюру вона сприймала як реальну та не підозрювала, що вона сувенірна. Через декілька днів обвинувачений та його друзі зникли. Вона зайшла до кімнати та виявила, що зник новий телевізор, який було придбано у лютому, та електро конвектор. Завдану шкоду їй не відшкодовано. Вважає, що обвинуваченого слід покарати суворо.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за кваліфікуючою ознакою: вчинене повторно.

Крім того, вірною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, за кваліфікуючою ознакою: вчинена повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень: те, що злочини, передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України є нетяжкими, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий та вчинив новий злочин у період непогашеної судимості, по місцю проживання характеризується посередньо, завдану шкоду не відшкодовано.
Суд також враховує, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція), дотримання принципу верховенства права є однією з умов демократичного суспільства.
Зокрема,п. 1 ст. 5 Конвенції зазначено: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція.
Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених злочинів, обставину, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій статтей обвинувачення, оскільки даний вид покарання є необхідним для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 .

Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_6 , враховуючи його схильність до вчинення злочинів, для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_6 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням покарання, призначеного вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.07.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбуття покарання за даним вироком, частково відбуте покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.07.2020 року з урахуванням вимог ст.72 КК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту початку відбуття покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.07.2020 року, тобто з 13.05.2020 року.

До набрання вироком законної сили застосувати відносно засудженого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор".

Речовий доказ: сувенірну купюру номіналом 200 євро, яка зберігається у матеріалах кримінального провадження знищити.

Речовий доказ: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_1 повернути власнику.
На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Чернівці ОСОБА_1