Справа № 669/1008/20
Провадження № 1-кп/669/140/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір?я Хмельницької області кримінальне провадження № 0000117 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, призовника, студента 3-го курсу ДНЗ Теофіпольський ПАПЛ,не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2020 року близько 00 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою на вчинення крадіжки чужого майна із особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, шляхом вільного доступу, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, користуючись вільним доступом та відсутністю стороннього нагляду, на вулиці Центральна поблизу господарства №41 с.Тихомель Білогірського району Хмельницької області із трактора марки «Т-40» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 викрали акумуляторну батарею марки «DOCER», ємністю 140 Аh, вартістю 2100 гривень. При цьому, особа кримінальне провадження стосовно якої виділено в окреме провадження від`єднала від акумуляторної батареї клеми, а ОСОБА_5 руками від`єднав кріплення акумуляторної батареї.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 спільно із особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, користуючись вільним доступом та відсутністю стороннього нагляду, на вулиці Центральна поблизу господарства №41 с.Тихомель Білогірського району Хмельницької області 16.09.20202 близько 00 год. 30 хв., діючи таємно, із автомобіля марки «ГАЗ-3307» д.н.з. НОМЕР_2 викрали акумуляторну батарею марки «KAINAR», ємністю 100 Аh, вартістю 1500 грн, яка належить ОСОБА_8 . При цьому, особа кримінальне провадження стосовно якої виділено в окреме провадження, за допомогою рожкових ключів, які принесла із собою, від`єднала від акумуляторної батареї клеми та кріплення. Після цього ОСОБА_5 , спільно із особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, разом віднесли викрадені батареї із місця вчинення злочину. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спільно із особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3600 гривень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю та щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав, що претензій до обвинуваченого немає, оскільки шкода йому повністю відшкодована, при обранні міри покарання поклався на розсуд суду.

Крім власного визнання, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена і матеріалами справи:

- даними Витягу з кримінального провадження, згідно якого 08.10.2020 року на підстав самостійного виявлення слідчим, дізнавачем до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 внесено відомості по факту викрадення ОСОБА_5 за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 15.09.2020 року акумуляторних батарей «KAINAR» та «DOKER» із трактора марки «Т-40» та автомобіля «ГАЗ 3307», які знаходились на вулиці біля господарства АДРЕСА_2 ;

- даними протоколу огляду місця події території, що поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , з фототаблицями до нього, від 16.09.2020 року, згідно якого виявлено крадіжку акумуляторних батарей;

- даними протоколу огляду від 17.09.2020 двох акумуляторних батарей із написами «DOKER» та «KAINAR» , який проводився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , з фототаблицями до нього, згідно якого зазначені предмети були вилучені;

- даними постанови начальника СД Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 17 вересня 2020 року про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження, якою акумуляторну батарею марки «DOCER», ємністю 140 Аh та акумуляторну батарею марки «KAINAR», ємністю 100 Аh, визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 ;

- даними висновку про вартість майна ПП «Ізяслав експерт» 08.10.2020 року, згідно якого вартість акумуляторної батареї марки «KAINAR», ємністю 100 Аh становить 1500 грн, вартість акумуляторної батареї марки «DOCER», ємністю 140 Аh становить 2100 грн.

Таким чином, на підставі наведеного, з урахуванням визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_5 , досліджених в судовому засіданні протоколів слідчих дій та інших долучених до матеріалів кримінального провадження документів, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена і його дії кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, що відповідно до ст. 12 КК України, кваліфікується як не тяжкий.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину, щиро кається у вчиненні злочину, активно сприяв його розкриттю, що виразилося у послідовних показаннях щодо обставин та механізму здійснення крадіжки акумуляторних батарей, злочин вчинив вперше, на момент вчинення злочину був неповнолітнім та не в повній мірі міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, відшкодував заподіяну шкоду. Вказані обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення в порядку ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання та просив застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд бабусі ОСОБА_6 строком на 1 рік, але не довше ніж до досягнення ним повноліття.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували про звільнення від покарання.

Отже, з врахуванням доводів заявленого клопотання, а також вимог закону, перед ухваленням вироку суду, необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов примусові заходи виховного характеру. Положення ч.1 ст.497 КПК кореспондуються з ч.1 ст.97 КК України і суд при прийнятті рішення керується ст.105 КК України.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Згідно п. 16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2ст.105КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п.3 ч.2ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Неповнолітній ОСОБА_5 , згідно довідки про склад сім`ї Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області №556/02-25 від 07 жовтня 2020 року зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , з бабою ОСОБА_6 , яка є законним представником обвинуваченого у даному кримінальному провадженні та в судовому засіданні також просила суд передати неповнолітнього ОСОБА_5 їй під нагляд.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, і який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, який характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, висновки органу пробації про те, що його перевиховання можливе без позбавлення волі, суд приходить до висновку, що неповнолітній обвинувачений на час ухвалення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

При таких обставинах, згідно з вимогами ч. 1 ст. 105 КК України, а також ч. 3 ст. 497 КК України, суд дійшов висновку про можливість звільнення від покарання неповнолітнього обвинуваченого, який вперше обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, щиро розкаявся у вчиненому, висловив впевнення не вчиняти у майбутньому злочинів та не заперечував щодо застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективними та такими, що забезпечать позитивний виховний вплив, будуть примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд баби та врахувавши положення ст. 497 КПК України, звільнити його від призначеного покарання.

Враховуючи вищевказані обставин справи суд дійшов до переконання, що саме такі види примусових заходів виховного характеру будуть необхідними, достатніми і найбільш ефективними для виправлення неповнолітнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього ОСОБА_5 суд вважає за необхідне встановити строк передачі неповнолітнього під нагляд баби, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України до досягнення ним повноліття.

Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, ст.105 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та керуючись вимогами ст.105 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, без визначення його виду і розміру.

На підставі ч. 1ст.105КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від призначеного покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, визначених п.1,3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді:

- застереження, звернувши увагу ОСОБА_5 на неприпустимість в подальшому вчинення протиправних дій та на неминучість настання покарання за кримінально каране діяння.

- передати неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд баби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 до досягнення повноліття.

Речові докази: акумуляторну батарею «KAINAR» об`ємом 100 Ah, акумуляторну батарею «DOCKER» обємом 140 Ah залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1