ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/262/21 Справа № 171/1510/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року про задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 14 січня 2021 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від трьох до шести років позбавлення волі, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи чи навчання, суспільно-корисною працею не зайнятий, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів для отримання матеріальних цінностей. Окрім того, на даний час потерпіла у справі не допитана. Також суд врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесене до тяжких злочинів. Наведене свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Свою апеляційну скаргу він обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки йому було призначено захисника з Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги, який не мав достатнього часу для ознайомлення з матеріалами справи та узгодження з ним позиції захисту. Крім того, судом було безпідставно відмовлено у задоволенні його заяви про відвід захисника ОСОБА_9 .
Обвинувачений вказує, що наявність достатніх доказів, які на думку прокурора доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не підтверджуються ні матеріалами кримінального провадження, ні його обставинами.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ч. 2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який, у випадку доведеності його вини, може бути призначено покарання на строк від трьох до шести років позбавлення волі, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховуватися від суду або перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, тому ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів зазначає, що потерпіла у справі на даний час ще не допитана, ОСОБА_7 є раніше судимою особою, знову обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, тобто належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому існують ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Доводи обвинуваченого щодо можливості застосувати до нього більш м`який запобіжний захід колегія суддів не приймає, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, і не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, враховуючи його особу, а саме те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи чи навчання, суспільно-корисної працею не займається, що свідчить про схильність обвинуваченого до скоєння правопорушень.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про порушення його права на захист, колегія суддів вважає такими, що не відповідають матеріалам провадження.

Відповідно до положень передбачених ч. 1 ст. 53 КПК України, суд залучає захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 КПК України під час проведення окремої процесуальної дії захисник має ті ж самі права й обов`язки, що й захисник, який здійснює захист протягом кримінального провадження.

На підставі ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.11.2020 року згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для проведення окремої процесуальної дії від 16.11.2020 року № 004-0066545, захисником обвинуваченого ОСОБА_7 призначено адвоката ОСОБА_9 .

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу відбувся за участю залученого захисника ОСОБА_9 , який заперечував проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .

У рішенні Каранта проти Швейцарії від 24 травня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при призначенні захисника потрібно виходити з того, чи вимагали цього інтереси правосуддя. У зазначеному рішенні суд визначив критерії, які мають враховуватися при цьому: серйозність правопорушення в якому підозрюється особа; складність справи; особисті характеристики підозрюваного (вік, освіта, кількість судимостей).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою було забезпечено.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року про задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2020 року про задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4