Справа №:755/2791/21
Провадження №: 1-кс/755/770/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 10.02.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Немерче, Мурованокуриловецького р-ну, Вінницької обл., українки, громадянки України, з другим /магістерським/ рівнем освіти, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчий відділ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000385, у ході досудового розслідування встановлено, що 10.02.2021 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебувала за місцем своєї реєстрації та постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , у цей час з незрозумілих причин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, взяла до рук сокиру та зайшла до кімнати, де спав потерпілий.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесного ушкодження, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаній кімнаті, скориставшись тим, що потерпілий спав та не міг чинити опору, неочікувано для останнього нанесла один цілеспрямований удар сокирою в область голови останнього.
Внаслідок отриманого тілесного ушкодження потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.
Згідно довідки з КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» у потерпілого ОСОБА_7 було діагностовано відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, лінійний перелом в лівій лобно-тім`яній ділянці, субдуральні нашарування над лівою півкулею.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.121 КК України.
10.02.2021 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_4 була затримана в порядку ст.208 КПК України відразу після вчинення кримінального правопорушення.
10.02.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами - огляду місця події від 10.02.2021 року, обшуку від 10.02.2021 року, допиту потерпілого та свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку підозрюваної та її захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Крім того, як вбачається з довідки №061/203/06, виданої заступником головного лікаря Київської міської психоневрологічної лікарні №2 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , перебуває під консультативним наглядом психіатра з 2014 року, з діагнозом: гіпоманіакальний синдром.
Відповідно до ст.505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий суддя також враховує наявність у особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою; характер і розмір шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням або кримінальним правопорушенням.
Згідно вимог ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, а також поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Отже, у слідчого судді відсутня можливість застосування інших запобіжних засобів, ніж зазначені у ст.508 КПК України, а тому приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 , у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 505-508 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу, а саме: Київської міської психоневрологічної лікарні №3 (адреса: Київська обл., Васильківський р-н, смт Глеваха, вул. Павлова, 7), в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, строком не більше 60 днів з моменту його затримання, тобто до 10 квітня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя