УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хочине Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого начальником митного поста «Новоград-Волинський», Київської митниці Державної митної служби України, раніше не судимого

у кримінальному провадженні №0001219,

встановив:

14.12.2020 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди), посилаючись на те, що, існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищення, сховання та спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечують щодо його задоволення, та просять обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

09.11.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001219, зареєстровано дане кримінальне правопорушення правова кваліфікація ч. 3 ст. 368 КК України.

03.12.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме про те, що ОСОБА_6 на підставі наказу начальника Київської митниці Державної митної служби України від 13.07.2020 № 562-о призначений на посаду начальника митного поста «Новоград-Волинський» Київської митниці Державної митної служби України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 до правоохоронних органів відносяться органи доходів і зборів.

Таким чином, ОСОБА_6 на час вчинення кримінального правопорушення (злочину) являвся працівником правоохоронного органу, тобто службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника влади.

Відповідно до пункту 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 3685, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Тобто, ОСОБА_6 на час вчинення кримінального правопорушення (злочину) являвся службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У своїй діяльності ОСОБА_6 , як працівник Державної митної служби, керується Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про запобігання корупції», Митним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до посадових обов`язків ОСОБА_6 забезпечує організацію та контроль в межах компетенції виконання митним постом Конституції України, законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Держмитслужби, доручень керівництва Митниці (визначених наказами і розпорядженнями Митниці), протокольними дорученнями апаратних нарад керівного складу, планами роботи тощо), запитів і звернень народних депутатів України, запитів центральних, територіальних органів виконавчої влади, а також звернень територіальних органів Держмитслужби, місцевих органів виконавчої влади, посадових осіб, громадян та платників податків; забезпечує виконання покладених на митний пост завдань щодо здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування); забезпечує розробку та внесення в установленому порядку начальнику митниці проектів організаційно-розпорядчих документів з питань, що належать до сфери діяльності митного поста; забезпечує виконання основних завдань та функцій, передбачених Положенням про митний пост.

Крім цього, начальник митного поста ОСОБА_6 уповноважений: надавати посадовим особам митного поста доручення та контролювати їх виконання; підписувати службові документи; у межах своєї компетенції вживати заходи щодо усунення причин, що призвели до порушення законних прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності й громадян; запитувати й одержувати в установленому порядку від структурних підрозділів митниці, фізичних та юридичних осіб необхідну інформацію й довідкові матеріали для виконання завдань, покладених на митний пост; за дорученням керівництва Митниці представляти інтереси Митниці в державних та інших органах.

Державна митна служба України (далі - Держмитслужба), відповідно до п. 1 Положення про Держмитслужбу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019№ 227, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів.

Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи. Держмитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, забезпечує застосування митних режимів, здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, поміщених у відповідні митні режими. Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Держмитслужби належать митниці та спеціалізовані органи. Держмитслужба здійснює забезпечення захисту економічних інтересів України; виконання вимог законодавства з питань митної справи, здійснення контролю за додержанням таких вимог митними органами, спеціалізованими митними установами та організаціями, юридичними і фізичними особами.

Приписами ч.ч. 1, 4 ст. 7 Митного кодексу України встановлено порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу, а безпосереднє керівництво здійсненням митної справи покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7, 8, 9, 10 та 11 ст. 338 Митного кодексу України огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред`явлених митному органу (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

Порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За результатами митного огляду (переогляду) складається акт огляду (переогляду) у двох примірниках, в якому зазначаються відомості про:

1) посадових осіб митного органу, які здійснювали огляд (переогляд), та осіб, які були присутні під час його проведення;

2) підстави проведення огляду (переогляду) за відсутності особи, яка переміщує товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем;

3) обсяг здійснення огляду (переогляду) та результати його проведення;

4) інші відомості, що стосуються товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляд (переогляд) яких проводився.

Акт огляду (переогляду) засвідчується відбитком особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка проводила огляд (переогляд).

Один примірник акта передається (надсилається) особі, яка переміщує товари через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем.

Положеннями частин 1-3 ст. 318 Митного кодексу України визначено:

1. Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

2. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

3. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 320 Митного кодексу України:

1) Форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

2) Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому цим Кодексом. На вимогу власника товарів, щодо яких визначено форму та обсяг митного контролю, або уповноваженої ним особи органи доходів і зборів зобов`язані письмово повідомити про це протягом години, якщо інший строк повідомлення не визначено цим Кодексом.

3) Якщо за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності проведення митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митне оформлення та випуск цих товарів, транспортних засобів за рішенням митниці (митного посту) можуть бути здійснені без пред`явлення зазначених товарів, транспортних засобів митниці (митного посту) або з пред`явленням, але без проведення їх митного огляду.

Частиною 1 ст. 336 Митного кодексу України визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом:

1. Перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2. Митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3. Обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4. Усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5. Огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи;

6. Перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7. Проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8. Направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Відповідно до п. 34-1 ч. 1 ст. 4, ст. 543 Митного кодексу України безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи, а саме центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 547 Митного кодексу України митний пост є митним органом, який входить до складу митниці як структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.

Статтею 544 Митного кодексу України встановлено, що призначенням митних органів є створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення безпеки суспільства, захист митних інтересів України. Здійснюючи митну справу, митні органи виконують такі основні завдання, зокрема:

1) забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань митної справи;

2) забезпечення виконання зобов`язань, передбачених міжнародними договорами України з питань митної справи, укладеними відповідно до закону;

3) створення сприятливих умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України, здійснення разом з митними органами інших держав заходів щодо удосконалення процедури пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України, їх митного контролю та митного оформлення;

4) здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо;

5) аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю;

6) забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів, взаємодія з банківськими установами та незалежними фінансовими посередниками, що надають такі гарантії;

7) застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснення контролю за дотриманням усіма суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України; здійснення заходів щодо недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а також товарів, які не відповідають вимогам якості та безпеки.

Відповідно до пункту 3 розділу VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 за № 1021/27466 (далі - Порядок № 684), форми та обсяги контролю, визначені в Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР, виконуються посадовими особами митниці (митних постів) ДМС при проведенні митного контролю та митного оформлення з урахуванням виду митної формальності та повідомлення до митної формальності, а також відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів.

Проте, діючи в порушення вище зазначених норм чинного законодавства, начальник митного поста «Новоград-Волинський» Київської митниці Державної митної служби України ОСОБА_6 , являючись працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання радника митної служби 1 рангу, обіймаючи в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У липні 2020 року ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, діючи умисно з корисливих мотивів, організував схему вимагання та одержання неправомірної вигоди за безперешкодне митне оформлення вантажів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності.

З метою одержання неправомірної вигоди ОСОБА_6 під час митного оформлення вантажів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснював заходи направлені на створення штучних перешкод, зокрема ініціював проведення повного огляду імпортованих вантажів та заходи зі збільшення вартості митних платежів.

У подальшому, з метою незаконного збагачення ОСОБА_6 , вимагав від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності неправомірну вигоду у розмірі від 400 до 800 доларів США за безперешкодне митне оформлення одного вантажу, умисно створивши умови, за яких особа вимушена дати неправомірну вигоду з метою запобігти шкідливим наслідкам для своїх прав та законних інтересів.

Так, діючи всупереч службових обов`язків, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 упродовж жовтня-грудня 2020 року створював умови з вимагання та подальшого одержання неправомірної вигоди від директора ПП «Мега-Майстер» ОСОБА_9 , який займався підприємницькою діяльністю, пов`язаною з імпортом декоративних кованих металевих елементів в Україну з Китайської Народної Республіки та Республіки Туреччина.

Зокрема, під час розмитнення товару «декоративні ковані та литі елементи виготовлені з металу для оздоблення воріт, сходів, парканів, дверей» за декларацією № 100650/2020/811599 від 16.10.2020 поданою ПП «Мега-Майстер», співробітниками митниці за усною вказівкою ОСОБА_6 безпідставно ініційовано проведення повного митного огляду вантажу, розвантаження транспортного засобу та здійснено коригування митної вартості, що призвело до сплати ОСОБА_9 додаткових митних платежів.

Після цього, 29.10.2020 начальник митного поста «Новоград-Волинський», Київської митниці Державної митної служби України ОСОБА_6 , знаходячись на робочому місці на території митного поста за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, буд. 13, під час спілкування з директором ПП «Мега-Майстер» ОСОБА_9 висловив вимогу про передачу йому неправомірної вигоди в розмірі від 400 до 800 доларів США за безперешкодне митне оформлення одного вантажу в залежності від його вартості.

Будучи вимушеним за таких обставин надати неправомірну вигоду, ОСОБА_9 17.11.2020 звернувся до ОСОБА_6 з проханням не чинити перешкод у митному оформленні двох контейнерів із верстатним обладнанням для обробки металу, на що останній погодився.

01.12.2020 ОСОБА_9 подав на митний пост «Новоград-Волинський» Київської митниці декларацію № 100650/2020/813524 на розмитнення машини для обробки виробів з листового металу станка для декоративного холодного прокату металу, моделі NL-DL60, одержувач ПП «Мега-Майстер» та митну декларацію № 100650/2020/813529 на розмитнення верстату для обробки металу за допомогою лазерного променя оптоволоконного верстату лазерної різки металу (металевих листів і труб) включно зі складовими частинами та комплектуючими, моделі SF3015M, одержувач ТОВ «Нова Продакшн». За усною вказівкою начальника митного поста «Новоград-Волинський» ОСОБА_6 співробітниками митниці проведено швидке розмитнення товарів задекларованих ОСОБА_9 .

У подальшому 02.12.2020 близько 19 год. 15 хв. під час зустрічі поблизу будівлі по вул. Шевченка, 17, у м. Новоград-Волинський Житомирської області ОСОБА_6 , з наміром отримати неправомірну вигоду, запропонував ОСОБА_9 сісти до свого транспортного засобу «TOYOTA RAV 4», 2013 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у салоні зазначеного транспортного засобу за вказаною адресою, 02.12.2020 близько 19 год. 20 хв., одержав від ОСОБА_9 , згідно раніше висунутих вимог, неправомірну вигоду у розмірі 800 (вісімсот) доларів США за безперешкодне розмитнення двох контейнерів із верстатним обладнанням для обробки металу.

Цього ж дня о 19 год. 21 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час обшуку транспортного засобу «TOYOTA RAV 4», 2013 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2020 у справі № 686/29023/20 виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 800 (вісімсот) доларів США, які ОСОБА_6 незаконно отримав за виконання дій в інтересах ОСОБА_9 .

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: заяву про вчинення злочину; протоколи допиту свідків; протокол огляду та вручення грошових коштів від 02 грудня 2020 року; протокол затримання ОСОБА_6 від 02 грудня 2020 року; протокол обшуку від 02 грудня 2020; інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Сам ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює, інвалід 2-ої групи за станом здоров`я, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Згідно п.9 ч.2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 достатні для висновку про наявність обгрунтованої підозри за ч. 3 ст. 368 КК України, виходячи з поняття «обґрунтована підозри», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04. 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» і достатньо доводять, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, і наявні докази, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, передбаченим ч. 3 ст. 368 КК України.

З огляду на значну суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків та конкретні обставини кримінального провадження, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані вище обставини в своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків з метою зміни ними своїх свідчень, знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також будучи обізнаним про обставини кримінального провадження вчиняти інші дії, перешкоджаючи встановленню важливих обставин у кримінальному провадженні, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Разом з на переконання слідчого судді, запобігти ризикам передбаченим ст.177 цього Кодексу, у даному кримінальному провадженні можливо при застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Фактично досудове розслідування перебуває на початковій стадії, а тому враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня, з покладанням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою та обов`язків визначених ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для підозрюваного ОСОБА_6 для виконання нею покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 02 лютого 2021 року включно.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня, з покладанням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту в якому ОСОБА_6 проживає;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та працівниками Київської митниці;

- здати (залишити) на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право для виїзду за межі України (у разі їх наявності).

Зобов`язати ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала діє по 02 лютого 2021 року включно.

Копію ухвали для виконання направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.12.2020 о 09 год. 05 хв.

Слідчий суддя