Справа № 308/9587/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/1080/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 11. 2020.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та задоволено клопотання прокурора й продовжено строк тримання під вартою до 15. 01. 2021, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Із матеріалів контрольного провадження вбачається, що кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 13. 05. 2020 за № 0000560 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт та розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих йому злочинів, а також прийняв до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали і продовжують існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 11. 2020 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства домашній арешт. Вказує на те, що прокурором у клопотанні не наведено і судом першої інстанції не з`ясовано переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 . Також зазначає і про те, що судом першої інстанції не взято до уваги дані про особу обвинуваченого, зокрема той факт, що ОСОБА_5 є молодим за віком, не спричинив майнової шкоди, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, що додатково свідчить про відсутність заявленого прокурором ризику того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

-2-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженнюіншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання підвартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разіобрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися відслідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України є обгрунтованими, натомість обвинуваченим та захисником не доведено, що вказані ризикивідпали, зменшилися і є неактуальними.

-3-

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними доказами, яким дана належна оцінка.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, один з яких відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що свідчить про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням обвинуваченому розміру застави, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.
Наведені в апеляційнійскарзі захисника доводи на захист обвинуваченого були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення невстановлено. Зазначені у апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів вважає, що матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 підвартою. Не були вони надані й стороною захисту і під час судового та апеляційногорозгляду.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку суду про необхідність збереження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і в свою чергу не можуть визнаватися підставами для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, постановленого на стадії судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не навів переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити його належної процесуальної поведінки.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На інші доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не посилався.

-4-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 11. 2020, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15. 01. 2021 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді