Справа № 164/1433/19 Провадження №11-кп/802/163/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.ч.2,3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 листопада 2019 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, судимий вироком Маневицького районного суду Волинської області від 11 вересня 2018 року за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,-

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 11.09.2018, та остаточно визначено до відбування ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 08 липня 2019 року, тобто з моменту його затримання.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 08 липня 2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , 08.04.2019 приблизно о 00 год. 30 хв. за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), прийшли до господарства ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, переслідуючи корисливу зацікавленість, переконавшись, що їх дії непомітні для інших осіб, з метою наживи, за допомогою металевого ключа, який попередньо взяли з собою для вчинення злочину, шляхом демонтажу завіс на вхідних дверях господарського приміщення (гаража), проникли всередину, звідки таємно викрали розкладне крісло-шезлонг, подовжувач на котушці 25 м, світлодіодний прожектор «ЕS-30», ринкова вартість яких станом на 08.04.2019 становить: розкладного крісла-шезлонга 1070 грн. 26 коп., подовжувача на котушці 25 м 740 грн. 88 коп., світлодіодного прожектора з маркувальним позначенням «ЕS-30» - 157 грн. 38 коп., які привласнили та в подальшому розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1968 грн. 52 коп.
Крім того, ОСОБА_8 20.04.2019 приблизно о 01 годині, з метою таємного повторного викрадення чужого майна (крадіжки), прийшов до господарства ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, переслідуючи корисливу зацікавленість, переконавшись, що його дії непомітні для інших осіб, з метою наживи, шляхом демонтажу дерев`яної дошки на вхідних дверях господарського приміщення, проник всередину, звідки повторно таємно викрав бензопилу «Foresta» моделі «FА-45S», ринкова вартість якої станом на 20.04.2019 становить 1914 грн. 67 коп., яку привласнив та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Він же, в період часу з 1 травня 2019 року по 7 травня 2019 року (точну дату і час встановити неможливо) у вечірню пору доби, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав три металеві зубові борони та стельваги, вартість яких станом на період з 01 травня 2019 року по 07 травня 2019 року складала 1500 грн. та кінний культиватор, вартість якого станом на зазначений період становила 1450 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 2950 грн.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального та кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання без застосування вимог ст.75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано його особу, оскільки наявні ряд пом`якшуючих обставин та позитивних характеризуючих даних. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України встановити іспитовий строк.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання без застосування ст. 75 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що останній є особою молодого віку, за зразкову військову дисципліну та якісне виконання бойових завдань в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей отримав подяку командира військової частини, однак раніше судимий за вчинення корисливого злочину, знову в період іспитового строку вчинив умисні корисливі злочини, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено, а обтяжуючою обставиною - є рецидив злочину, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції обвинувачений, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання обвинуваченим реально, призначення покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а остаточного покарання шляхом складення покарань, окрім того і відсутні підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Твердження ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання без застосування ст. 75 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та його особі через суворість покарання є безпідставними.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Доводи ОСОБА_8 , які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді