Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/4851/20
провадження №1-кп/279/225/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 213 ч. 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем, відомості про якого не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, в порушення вимог ст. ст. 4, 6 Закону України «Про металобрухт» (із змінами та доповненнями), відповідно до вимог якого операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними перероблювальними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, а збирання, заготівля, переробка та реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється, у період часу з червня 2020 року по 17 серпня 2020 року за місцем своєї реєстрації, що адресою: АДРЕСА_1 , організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту де здійснював приймання брухту чорних та кольорових металів від мешканців м.Коростеня за готівковий розрахунок, з метою подальшої його реалізації, для чого створив умови, необхідні для його нормального функціонування, встановивши електронні ваги та заключивши цивільно-правовий договір з фізичною особою, яка здійснювала прийом металобрухту за вказаною адресою на його користь.
Після чого з моменту створення незаконного пункту по прийому металобрухту, приймав металобрухт за вищевказаною адресою, у населення за готівковий розрахунок, без касового обладнання, за ціною три гривні за один кілограм металобрухту, не оформлюючи відповідні акти про прийом металобрухту, із зазначенням даних особи, що здала металобрухт та описом самого металобрухту.
17.08.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області працівниками поліції проведено обшук на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено і вилучено брухт з чорних та кольорових металів, загальною вагою 1580 кг, в тому числі 45 кг промислового металобрухту, електронні торгівельні ваги.
Діями, які виразились у незаконному здійсненні прийому брухту чорних та кольорових металів фізичною особою підприємцем, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.213 КК України.
Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
30.09.2020 року прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.469, 472 КПК України.
Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.213 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст.213 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Обвинувачений вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України .
Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання.
Суд шляхом проведення опитування обвинуваченого по кримінальному провадженню переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Вказана угода за змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.
Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом"якшуючі покарання обставини, тому наявна можливість її затвердження.
Процесуальні витрати відсутні.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 475 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 30.09.2020 року про визнання винуватості між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати відсутні.
Речові докази: металобрухт чорних та кольорових металів вагою 1580 кілограм, який переданий на зберігання ТОВ "УКРМЕТЦЕНТР", розташований за адресою: м. Коростень вул. Т.Кралі, 66 та електронні ваги в кількості 3-х штук, які зберігаються в кімнаті збереження речових доказів Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області звернути на користь держави.
Арешт на вказане майно, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.08.2020 року, скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: