Провадження № 1-кс/344/6202/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000759 від 25.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що Відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000759 від 25.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом умисного вбивства ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ніч на 25.10.2020 ОСОБА_7 розпивав спиртні напої спільно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за місцем проживання останніх по АДРЕСА_1 . Під час розпивання спиртного, близько 03 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на побутовому ґрунті, вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_7 . У ході конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 , реалізовуючи який ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взяв у руки металевий лом, яким наніс удар в ділянку голови потерпілого, після чого загостреною частиною лома наніс удар у грудну клітку, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колотої рани грудної клітки справа з ушкодженням правої легені, від яких ОСОБА_7 помер на місці.

25 жовтня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, не працюючий, на утриманні нікого не має, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, затриманий у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинене проти життя та здоров`я особи та, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до санкції ч. 1 ст. 115 КК України, передбачено покарання у вигляді від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа, визнавальними показаннями підозрюваного та слідчим експериментом проведеним з його участю та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

27 жовтня 2020 року Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів до 22.12.2020 включно.

22 грудня 2020 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування у строк визначений п. 1 абзацу 3 ч. 1 ст. 219 КПК України не представляється можливим, оскільки це призведе до невиконання завдань кримінально-процесуального законодавства, зокрема захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою завершення досудового розслідування та прийняття кінцевого рішення у даному кримінальному провадженні необхідно завершити проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 , медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілого, судової молекулярно-генетичної експертизи знаряддя вчинення злочину, а також амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного.

Висновки експертів, які необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, можуть мати важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, а також доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду. Крім того, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу і вони не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це завантаженість експертних установ, які не змогли своєчасно завершити судові експертизи, значна кількість проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізу та оцінки.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має, а також не зменшилися заявлені ризики, передбачені у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним особливо тяжкого злочину.

-п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілу, так як підозрюваний проживає з ними в одному населеному пункті і добре знайомий.

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний не має постійного місця роботи, джерело існування не відоме, його соціальні зв`язки відсутні, зловживає спиртним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на шлях виправлення не став. Усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілу і свідків з якими добре знайомий та проживає в одному населеному пункті. Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів.

Враховуючи зазначене, слідчим подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину.

В той же час 22.12.2020 року року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, відсутність соціальних зв`язків, не працюючий, відповідно до ст.. 89 КК України раніше не судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 22.12.2020 р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 17 лютого 2021 року включно .

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, - до 17 лютого 2021 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1