Справа № 487/1999/20
Провадження № 1-кс/487/5665/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 ,за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Миколаєві в залі суду клопотання ОСОБА_4 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0001026,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2020 року ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про передачу арештованого майна, а саме транспортного засобу, автомобіль марки «Ford Fusion» білого кольору, номер кузова « НОМЕР_1 » номер двигуна « НОМЕР_2 », 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0001026.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 зазначила, що 20.03.2018 року на підставі митної декларації на неї було зареєстровано транспортний засіб Ford Fusion номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 і видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . 23.03.2020 року ОСОБА_4 , подала заяву до Заводського ВП ГУНИ в Миколаївській області, щодо вжиття заходів до ОСОБА_5 , який шляхом обману заволодів транспортним засобом марки "Ford Fusion", державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , чим завдав їй матеріальну шкоду. На підставі цієї заяви слідчим слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 26.03.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001026 за ст.191 ч.1 КК України. В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 14.05.2020 року накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Ford Fusion» білого кольору, номер кузова « НОМЕР_1 », номер двигуна « НОМЕР_2 », 2013 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_3 », зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_7 » на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцем зберігання арештованого майна визначено майданчик ВКЕЗ ЦЗ ГУНП в Миколаївській області, розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Лагерне поле, будинок №5.
Посилаючись на те, що вищезазначений автомобіль близько чотирьох місяців знаходиться на відкритому майданчику ВКЕЗ ЦЗ ГУНП в Миколаївській області, без будь якого догляду та технічного обслуговування, потребує кваліфікованого догляду і ремонту, просила передати їй арештоване майно на відповідальне зберігання.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 ОСОБА_3 , клопотання підтримав просив його задовольнити.
У судове засідання слідчий Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
В провадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001026 від 26.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2020 року у кримінальному провадженні № №0001026 від 26.03.2020 за ознаками ч.1 ст. 190 КК України накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Ford Fusion» білого кольору, номер кузова « НОМЕР_1 » номер двигуна « НОМЕР_2 », 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Місцем зберігання арештованого майна визначено майданчик ВКЕЗ ЦЗ ГУНП в Миколаївській області, розташований за адресою м.Миколаїв вул. Лагерне поле, будинок №5.
Вказаний автомобіль марки «Ford Fusion» білого кольору, номер кузова « НОМЕР_1 » номер двигуна « НОМЕР_2 », 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до ч.2 п.3 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має доказове значення по вказаному кримінальному провадженню, що і стало підставою для накладення арешту на вказаний транспортний засіб.
Частиною 3 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1ст.174КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слід враховувати, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що представником заявника ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні не доведено, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, оскільки автомобіль марки «Ford Fusion» білого кольору, номер кузова « НОМЕР_1 » номер двигуна « НОМЕР_2 », 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 є предметом кримінального правопорушення та має доказове значення по кримінальному провадженню №0001026, а тому зміна місця перебування даного автомобіля може порушити розумні строки проведення досудового розслідування та допустити перетворення або знищення слідів та доказів кримінального правопорушення. У зв`язку з чим, підстав для передачі майна на відповідальне зберігання ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 167, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0001026, -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1