Справа № 146/1023/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданння ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 12 жовтня 2020 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комаргород Томашпільського району Вінницького області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, особою з інвалідністю та депутатом не є, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

1) 06 вересня 2013 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 296, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Звільнений 10 листопада 2016 року з Вінницької виправної колонії № 86 у звязку з відбуттям терміну покарання;

2) 10 липня 2017 року Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільненний 09 квітня 2020 року із Вінницької виправної колонії № 86 у зв`язку із відбуттям терміну покарання;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та діючи повторно, вчинив нове правопорушення при таких обставинах.

12 жовтня 2020 року біля 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні будинку у якому проживає ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , вступив у словесну суперечку із ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_4 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс два удари загостреною стороною цвяха, який тримав у своїй правій руці в область тулуба зліва ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта № 68 від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_6 нанесені тілесні ушкодження у вигляді колотої рани і садна тулуба зліва, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я більше як 6 діб, але не менше як 21 доба.

Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого та характеризуючими даними.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що прийшов в гості до ОСОБА_5 , який є власником будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де в приміщенні будинку знаходився потерпілий ОСОБА_6 , який проводив час з дівчиною. Між ними з ОСОБА_6 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 наніс потерпілому удар в ліву сторону тулуба цвяхом, який був у нього в кармані.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, що не є перешкодою проведення судового розгляду згідно ст. 325 КПК України

Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановленні.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації виправлення особи ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, та на думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції від суспільства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.

З клопотанням про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу сторона обвинувачення не зверталася.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1