233 № 233/2673/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Костянтинівський міскрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 28 квітня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, має неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не працює, раніше не судимого, який має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 квітня 2018 року, приблизно о 11 годин 00 хвилин, точний час під час досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та його колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які перебували біля атракціону «кімната-лабіринт» в парку «Театральний» по пл. Перемоги в м. Костянтинівка Донецької області, відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_5 почав відчувати неприязнь по відношенню до останньої, на підставі чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на завдання ОСОБА_4 побоїв та фізичного болю.

28 квітня 2018 року, приблизно о 11 годин 05 хвилин, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись біля атракціону «кімната-лабіринт» в парку «Театральний» по пл. Перемоги в м. Костянтинівка Донецької області, діючи умисно на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з метою заподіяння побоїв та фізичного болю завдав ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки по голові та один удар долонею лівої руки в праву частину обличчя, чим завдав потерпілій фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності та відповідно про закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, проте, також просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності. Підстава та наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності йому роз`яснені і є зрозумілими.

Прокурор ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти клопотання захисника і закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, посилаючись на те, що ОСОБА_5 після вчинення вказаного кримінального правопорушення вчинив новий злочин чим перервав строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності, який на час розгляду вказаного клопотання не сплив.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 126 КК України передбачено, що умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

За визначенням, передбаченим ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, є проступком, оскільки за вчинення вказаного діяння Кримінальним кодексом України передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі менше ніж три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, скоєного 28 квітня 2018 року, станом на час подання клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності від 26.05.2020 року, сплив дворічний строк з дня скоєння кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, проте вирок щодо нього ухвалено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Ухвалами Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2019 року, 09 грудня 2019 року та 18 грудня 2019 року Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області було доручено виконати привід в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 . 09.01.2020 року ОСОБА_5 в супроводі працівників поліції з`явився до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та на підставі ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.01.2020 року судове провадження було поновлено.

Проте з урахуванням вказаних обставин дворічний строк давності, що зупинився через ухилення ОСОБА_5 від суду, та який згодом був поновлений, станом на час розгляду клопотання сплив.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в грудні 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Наразі у Дніпровському районному суді м. Києва триває судовий розгляд вказаного кримінального провадження, що підтверджується листом Дніпровського районного суду м. Києва, відповідно до якого чергове судове засідання у справі призначене на 11-00 год 11.09.2020 року.

Відповідно до вимоги №380926 від 01.06.2020 року, наданої Головним Управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, провадження за яким було закрито у зв`язку із відмовою від обвинувачення, а також за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, судове провадження за яким ще триває.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 2 КК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А отже, на час розгляду вказаного клопотання відсутні належні та допустимі докази про вчинення ОСОБА_5 нового злочину після вчинення даного кримінального правопорушення, який би перервав перебіг давності для притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки до встановлення обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, вини особи у вчиненні злочину, така особа вважається невинуватою у вчиненні цього злочину.

Посилання потерпілої на необхідність дотримання справедливого балансу інтересів між потерпілою та обвинуваченим, не спростовує висновків суду, оскільки притягнення до кримінальної відповідальності має відбуватися із суворим дотримання вимог закону.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 682/514/17 відповідно до якої доводи адвоката в касаційній скарзі про наявність у справі обставин, що переривають перебіг строку давності, є безпідставними, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, зокрема дані про наявність вироку, який набув законної сили, на підтвердження того, що упродовж цього строку обвинувачений вчинив інші злочини.

Разом з тим, в силу вимог, передбачених ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

А отже, наявність судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні після даного кримінального правопорушення нового злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не є перешкодою для розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у цій справі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що судом встановлено сплив строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та який просив звільнити його від кримінальної відповідальності на цих підставах, та, разом з тим, на час розгляду вказаного клопотання судом не встановлені обставини щодо переривання перебігу давності, які б могли бути підтверджені належними та допустимими доказами, в той же час розгляд такого клопотання має відбутися невідкладно, суд дійшов висновку про необхідність звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України з підстав, передбачених ст. 49 КК України, - у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього необхідно закрити.

Відомості про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 369, 372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000438 від 28 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Повний текст ухвали оголошений 17 вересня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя