Справа № 199/2035/20
ВИРОК
іменем України
02.12.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000373 від 06.03.2020 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.11.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.12.2019, яка залишена без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26.06.2020, засудженого ОСОБА_3 направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки за вироком суду від 08.11.2017,

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 02.12.2020),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , не відбувши покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08.11.2017, знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

12.02.2020 близько 08:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , спровокував конфлікт з матір`ю ОСОБА_5 , яка була особою похилого віку, в ході якого безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу останньої. Під час конфлікту із ОСОБА_5 у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на завдання удару, який завдасть фізичного болю і не спричинить тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, перебуваючи у вказаному місці, діючи умисно, знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_5 , стоячи обличчям до останньої, наніс один удар кулаком правої руки в області лівого плеча потерпілої ОСОБА_5 , чим завдав останній фізичного білю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, кваліфікується за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він 12.02.2020 близько 08:00 години за місцем проживання під час конфлікту з матір`ю ОСОБА_5 наніс останній один удар в плече, спричинивши фізичний біль.

Суд визнає покази обвинуваченого ОСОБА_3 , як доказ його винуватості, що відповідає положенням ст. 95 КПК України, враховуючи те, що ці покази обвинуваченого узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Зокрема, у відповідності до копії постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2020 по справі про адміністративне правопорушення № 199/1489/20 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено, що 12.02.2020 о 08:00 годині між ним та його матір`ю ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 виражався нецензурною лайкою та погрожував матері фізичною розправою. Під час судового розгляду даної справи ОСОБА_3 визнав свою вину у даному правопорушенні.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: повне визнання обвинуваченим своє вини та щире каяття у вчиненому.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: 1) рецидив кримінальних правопорушень; 2) вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; 3) вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, раніше судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень, про небажання ставати на шлях виправлення, оскільки обвинувачений знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення після постановлення вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська від 08.11.2017 та після постановлення Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська ухвали від 19.12.2019, якою ОСОБА_3 було направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки за вироком від 08.11.2017.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт, оскільки обвинувачений не працевлаштований та не має офіційно-підтверджених джерел доходів.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок після постановлення вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська від 08.11.2017, але до повного відбуття покарання, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 08.11.2017.

Відповідно до ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, в тому числі, виходячи зі співвідношення того, що один день позбавлення волі відповідає восьми годинам громадських робіт.

Приймаючи до уваги, що за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08.11.2017 ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, відповідно остаточне покарання обвинуваченому слід призначити також з урахуванням вимог і ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої перевести покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин в більш суворий вид покарання позбавлення волі, що відповідає 25 дням позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 у відповідності до відповіді ДУ «ДУВП (№ 4)» від 23.09.2020 за № 4/5-16854 був затриманий 26.08.2020 та прибув до ДУВП (№ 4) 28.08.2020, за таких обставин початок строку відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_3 слід рахувати з 26.08.2020, тобто з моменту його фактичного затримання, оскільки йому призначається покарання із реальним його відбуттям на підставі вимог ст.ст. 71, 72 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08.11.2017 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки двадцять п`ять днів.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 26.08.2020.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1