КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
представника БВК № 119 ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в режимі відеоконференцзвязку з ДУ «Бориспільська ВК № 119» апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року, якою засудженого ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину, що становить 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 9 днів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року було задоволено клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Міністерства юстиції України та звільнено засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково на невідбуту частину покарання, що становить 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 9 днів.
На вказану ухвалу заступник прокурора Київської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість судового рішення, ставить питання про скасування ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року та ухвалення апеляційним судом нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» про застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що висновок суду про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відбуваючи покарання в ДУ «Бориспільська ВК № 119» з 01 грудня 2016 року засуджений ОСОБА_6 за весь час відбування покарання у вказаній колонії засуджений отримав 9 заохочень та 1 стягнення, постійно не працював, що не свідчить про його сумлінне ставлення до праці.
Прокурор вказує, що судом першої інстанції, при прийнятті рішення не були враховані положення ст. 6 КВК України, оскільки за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів своє виправлення, так як не заслуговував на заохочення в І та ІІІ кварталах 2017 року, ІІ та ІVкварталах 2018 року, у зв`язку з чим, адміністрацією установи до нього заохочення у вказаний період не застосовувались.

Вказує, що постановою начальника ДУ «Бориспільська ВК № 119» від 15 грудня 2016 року на засудженого ОСОБА_6 накладалось стягнення у виді догани, у зв`язку з порушенням вимог режиму утримання, а також комісією установи 30 жовтня 2017 року останньому відмовлено у застосуванні пільги, передбаченої ст. 101 КК України, оскільки він не став на шлях виправлення, а відтак, враховуючи епізодичність працевлаштування та нестійку поведінку засудженого ОСОБА_6 , останній не довів своє виправлення, як того вимагає ст. 81 КК України.
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що вирішуючи дане питання суд першої інстанції не врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, наслідком якого є умисне позбавлення життя людини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни; пояснення представника Бориспільської виправної колонії № 119, який посилаючись на законність судового рішення просив залишити його без зміни; перевіривши матеріали судового провадження і особової справи засудженого та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, 29.07.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 на підставі ст. 81 КК України.

Згідно ч.2, п.3 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Під час розгляду вказаного клопотання, судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 08.07.2016 року за ст. 115 ч.1 КК України на 7 років і станом на 16.07.2020 року останній відбув 3/4 призначеного строку покарання. В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 знаходиться з 22.01.2016 року. Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. У державній установі ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» ОСОБА_6 відбував покарання з 01.12.2016 року по 20.12.2018 року, зарекомендував себе з позитивного боку, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку отримав 3 заохочення та 1 стягнення, яке було погашено у встановленому законом порядку. З 20.12.2018 по 15.01.2020 року відбував покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр № 108", характеризується позитивно, отримав 3 заохочення, стягнень не мав. 15.01.2020 року знову прибув до Бориспільської виправної колонії № 119 для подальшого відбування покарання, працює на підприємстві установи, сумлінно відноситься до праці, характеризується позитивно, за що отримав 8 заохочень, вимоги персоналу установи виконує, підтримує зв`язки з рідними.

За приписами п. 2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вирішуючи питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання з підстав зазначених у клопотанні адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія №119», суд дійшов висновку, що останній своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення, фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а тому визнав за доцільне задовольнити вказане клопотання і звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування призначеного покарання на невідбуту його частину, яка становить 1 рік 8 місяців 9 днів.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає слушними її доводи щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, аналіз матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 дає підстави вважати, що у поведінці засудженого ОСОБА_6 дійсно мають місце позитивні тенденції, проте у своїй сукупності вони не доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки наявність позитивної характеристики, добре ставлення до праці та кількість заохочень, які отримав засуджений ОСОБА_6 на протязі майже чотирьох років не можуть з достатньою повнотою свідчити про його сумлінну поведінку та виправлення.

Як видно з матеріалів вказаної справи, 08.01.2019 року на засіданні комісії ДУ "Бердичівський виправний центр № 108" було вирішено не подавати матеріали до суду стосовно засудженого ОСОБА_6 щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як своєю поведінкою та ставленням до праці він не довів своє виправлення (а.с.150), однак у клопотанні адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» безпідставно зазначено, що рішенням цієї комісії у застосуванні до засудженого ОСОБА_6 ст. 81 КК України відмовлено з тих підстав, що він, перебуваючи в ДУ "Бердичівський виправний центр № 108" був маловивченою особою. Крім того, 20.12.2019 року була винесена постанова про накладення на ОСОБА_6 стягнення (а.с. 210) і дані про погашення цього стягнення у встановленому законом порядку в матеріалах справи відсутні.

Проте, ці обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, а тому його висновки про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання адміністрації ДУ Бориспільська виправна колонія (№ 119) Міністерства юстиції України щодо застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року, якою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину, що становить 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 9 днів - скасувати.
Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання адміністрації ДУ Бориспільська виправна колонія (№ 119) Міністерства юстиції України щодо застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3