Справа № 367/1736/20
Провадження по справі № 1-кп/367/691/2020
У Х В А Л А
Іменем України
16 вересня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.02.2020 року за № 0000215,-

встановив:

06.03.2020 року до Ірпінського міського суду Київської області, в порядку ст. 293 КПК України, від заступника начальника Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального, правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просила призначити провадження до судового розгляду, вважала, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстави для закриття чи зупинення провадження відсутні. Просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений залишив вирішення зазначених питань на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу та вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч 1. ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк на строк до трьох років.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується дійшов до висновку, що вказані обставини свідчать про те, що існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується. Так, суд враховує, що обвинувачений відбуває покарання у БВК 85 за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.03.2019 р. та знову обвинувачується в скоєнні умисного злочину, має п`ять судимостей, що негативно його характеризує. Таким чином, враховуючи докази по провадженню, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений може в разі знаходження на волі перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а також ухилятися від явки до суду.
Одночасно, з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.
У разі внесення обвинуваченим застави у визначеному розмірі, на останнього покладаються обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: суд зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.
Суд, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового слухання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України суд,-

ухвалив:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області на 30.10.2020 року о 14.35 год.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів.
Початок строку дії ухвали обчислювати з 10.09.2020 року.
Закінчення строку дії ухвали 08.11.2020 року включно.
Визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що станом на 16.09.2020 р. становить 10 0000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Етапувати обвинуваченого ОСОБА_4 з державної установи «Бучанська виправна колонія № 85» до державної установи «Київський слідчий ізолятор» найближчим часом.
Викликати в судове засідання учасників процесу.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 7 днів до Київського апеляційного суду.
Суддя: ОСОБА_1