Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/6395/20
У Х В А Л А

26 січня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

із сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

спеціаліста педагога ОСОБА_8 ,

із сторони захисту:

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

в ході судового розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувального акта у кримінальному провадженні провадження № 0002251 внесеному до ЄРДР 04 червня 2020 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, установив таке.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
На підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, на розгляд учасників судового провадження поставлене питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .

Позиція учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_12 звернулась із клопотанням, в якому зазначала, що в ході судового розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002251 внесеному до ЄРДР 04 червня 2020 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, установлена непричетність ОСОБА_13 до вчинення злочину, що підтверджене показами ОСОБА_9 , потерпілих та їх законних представників. ОСОБА_13 наміру переховуватися не має, потерпілі претензій майнового характеру до нього не заявляли.

В зв`язку із цим, захисник ОСОБА_12 вважала, що відсутні підстави для продовження тримання ОСОБА_13 під вартою та просила змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний із триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання.

Інші учасники судового провадження заперечень щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_13 на особисте зобов`язання не висловили.

Разом з тим, прокурор посилаючись на те, що ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, обставини затримання та наявні дані, які характеризують ОСОБА_9 , вважав, що продовжують існувати ризики, які визначені у п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким не можна запобігти іншим запобіжним заходом, аніж тримання під вартою, просив: продовжити тримання під вартою ОСОБА_9 , ще на шістдесят днів.
Обвинувачений ОСОБА_9 просив змінити застосований до нього запобіжний захід на більш м`який, у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_11 підтримав ОСОБА_9 , обґрунтовував це тим, що відомі дані про особу ОСОБА_9 свідчать про те, що досягнення мети запобіжного заходу визначеної ч. 1 ст. 177 КПК України можливе більш м`якими запобіжними заходами, не пов`язаними з ізоляцією від суспільства.
Потерпілі, їх законні представники, обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник підтримали позиції обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 .
Встановлені судом обставини.
Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року, вирішено продовжити строк дії застосованих до ОСОБА_9 та ОСОБА_13 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 30 січня 2021 року, включно.

Вона мотивована продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким, як установлено, запобігти більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою неможливо.

За клопотанням прокурора ОСОБА_3 для зміни обвинувачення пред`явленого ОСОБА_13 , судовий розгляд вирішено відкласти на іншу дату.

Отже, закінчити його до завершення строку дії ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року неможливо.

Положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.
Стаття 331. Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді

«2. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу

…

3. … До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу».

Глава 18. Запобіжні заходи, затримання особи
Стаття 22. Змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

«1. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом…».

Стаття 26. Диспозитивність

«… 3. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом…».

Стаття 176. Загальні положення про запобіжні заходи

«1. Запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою».

Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів

«1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується».
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті».
Стаття 179. Особисте зобов`язання

«1. Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу».

Стаття 183. Тримання під вартою

«1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу».

Стаття 194. Застосування запобіжного заходу

«… 5. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю…

7. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців...».

Стаття 199. Порядок продовження строку тримання під вартою

«3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою…

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою».

Стаття 202. Порядок звільнення особи з-під варти

«1. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно…».

Мотиви з яких виходить суд при постановленні ухвали.
Згідно із ст. 331 КПК України суд зобов`язаний поставити на розгляд учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд зазначає, що при розгляді цього питання, прокурор має довести обставини визначені у ч. 3 ст. 199 КПК України.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони самостійно обстоюють свої правові позиції, а суд вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року, судом встановлювалось, що зважаючи на тяжкість пред`явлених ОСОБА_13 обвинувачень, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, зареєстрованого місця проживання на території м. Біла Церква та Білоцерківського району та місце його затримання поза межами місця реєстрації, продовжувала існувати вірогідність, що ОСОБА_13 може здійснити спроби втекти та переховуватися від суду, тобто ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Тоді як, до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 не працював, не мав постійного джерела доходів, обвинувачувався у вчиненні корисливого злочину, що свідчило про існування ризику вчинення нових злочинів, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що з огляду на позицію прокурора ОСОБА_3 , його намір змінити обвинувачення ОСОБА_13 , ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України суттєво знизився, а п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відпав.
В зв`язку із цим, підстав продовжувати тримати ОСОБА_13 під вартою немає, а задля виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, йому необхідно змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 7, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, тобто до 26 березня 2021 року.

Водночас, з огляду на тяжкість пред`явлених ОСОБА_9 обвинувачень, адже кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого визначене покарання у виді позбавлення волі, наявними відомостями про відсутність у нього роботи, місця навчання, міцних соціальних зв`язків та обставини його затримання, а саме поза місцем проживання, суд дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати.

Суд вважає, що зважаючи на те, що ОСОБА_9 до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не працював, не мав постійного джерела доходу та кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КК України є корисливим злочином, прокурором доведено, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

За викладених даних про особу ОСОБА_9 , суд вважає, що досягнення мети, визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою неможливе.
Отже, застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належить залишити без змін, продовживши строк його дії на шістдесят днів, тобто до 26 березня 2021 року, включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 199, 314, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

змінити застосований до ОСОБА_13 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_13 , протягом двох місяців, тобто до 26 березня 2021 року, виконувати обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 7, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно звільнити ОСОБА_13 з-під варти в залі суду.

Продовжити тримання ОСОБА_9 під вартою на шістдесят днів, тобто до 26 березня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, прокурором, обвинуваченим, захисником, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 01 лютого 2021 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1