Житомирський апеляційний суд
Справа №133/2386/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2020 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на рішення слідчого, а саме на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, врученого в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000576 від 15.07.2019 року, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог КПК України, а також невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи. Зазначає, що слідчий суддя розглянув справу поверхнево та упереджено, оскільки керувався виключно доводами слідчого та прокурора, проігнорувавши його пояснення на підтвердження доводів скарги, а також безпідставно відхилив його клопотання про дослідження доказів. Надає свою оцінку наявним доказам по справі. Вказує, що вручена йому підозра є необґрунтованою, оскільки не підтверджується належними доказами, а також базується виключно на припущеннях слідчого. Вважає, що органом досудового розслідування було порушено порядок вручення повідомлення про підозру, оскільки йому було вручено ксерокопію повідомлення про підозру, яка не містить оригіналу підпису слідчого чи прокурора. Зазначає, що в повідомленні про підозру не вказано місце вчинення злочину, а також інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що він міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Посилається на те, що слідчим суддею в ухвалі зазначено строк її оскарження - сім днів з дня її оголошення, а тому, на його думку, він подав апеляційну скаргу вчасно, 19.02.2020 року в останній день збігу строку її оскарження.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 04.02.2020р. на адресу Калинівського районного суду Вінницької області відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 31.01.2020р. на розгляд надійшла скарга ОСОБА_7 , в якій він просив скасувати підозру, складену 21.11.2019р. слідчим СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 за погодженням із начальником Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , та вручену йому в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 15.07.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_7 вказав, що письмове повідомлення про підозру та дії слідчого щодо його вручення є незаконними, оскільки повідомлення про підозру за своїм змістом та сутністю у повній мірі не відповідає вимогам ст.277 КПК України. Зокрема, підозра не має всіх необхідних відомостей, у тому числі місця вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент її вручення. Покладені в основу підозри обставини необґрунтовані та бездоказові, ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого, який свідомо у підозрі не відобразив суттєвих обставин, а саме : наявність в діях потерпілого ОСОБА_10 , ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 127 КУпАП, який в наслідок порушення ПДР України, створив аварійну обстановку, що призвело до ДТП.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя виходив з того, що вручене ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 21.11.2019р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відповідає вимогам ст.277 КПК України. Зокрема, воно містить всі необхідні відомості, у тому числі, прізвище та посаду слідчого, який здійснював це повідомлення, зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , виклад обставин кримінального правопорушення, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, підпис слідчого який здійснив повідомлення. Вказане повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а також з дотриманням вимог ч.3 ст.42, ч.ч.1,2 ст.49, ч.3 ст.276, п.7 ч.1 ст.277 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 на повідомлення про підозру.

ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, в судове засідання та за місцем проведення відеоконференції не з`явився. Враховуючи думку прокурора, те, що участь апелянта не є обов`язковою, відсутність його заяв про відкладення розгляду та зважаючи на строки розгляду даної категорії проваджень, колегія суддів дійшла висновку про можливість провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_7 .

Апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.02.2020 року, який пропущений з поважних причин, оскільки слідчим суддею було помилково зазначено в ухвалі про можливість апеляційного оскарження в строк 7 днів, а тому з апеляційною скаргою ОСОБА_7 звернувся 19.02.2020 року, тобто в межах строків вказаних в оскаржуваній ухвалі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Як вбачається з матеріалів провадження, 21.11.2019 року слідчим СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 за погодженням із начальником Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 було складено та вручену ОСОБА_7 повідомлення останнього про підозру в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 15.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (т.1 а.п.172-173).

Зі змісту вказаного повідомлення про підозру вбачається, що воно містить всі необхідні відомості, передбачені ч.1 ст. 277 КПК України.
Обґрунтованість підозри причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення на час повідомлення підтверджувалася рядом доказів: рапортом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 15.07.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.08.2019 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2019 року за участю свідка ОСОБА_12 ; висновком судової автотехнічної експертизи від 02.10.2019 року № 511; висновком судово-медичної експертизи від 25.10.2019 року № 133; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.11.2019 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , копії, яких містяться в матеріалах провадження та були предметом дослідження як слідчим суддею так і апеляційного суду.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 21.11.2019 року відповідає вимогам ст.277 КПК України, а її обгрунтованість в розумінні практики ЄСПЛ є переконливою.

Отже, доводи апелянта про необгрунтованість повідомлення про підозру апеляційний суд вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що в повідомленні про підозру не вказано місце вчинення злочину, а також інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що він міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, спростовується змістом повідомлення про підозру, згідно якого вказана подія сталася в межах зони нерегульованого пішохідного переходу в районі поліклініки КП «Козятинська ЦРЛ» по вул. Героїв Майдану в м. Козятин Вінницької області.

Посилання апелянта на те, що в матеріалах провадження відсутні достатні докази для повідомлення про підозру, а також відсутні докази порушення ним вимог безпечної швидкості та безпідставне відхилення слідчим суддею його клопотання про дослідження доказів, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази відповідно до ст.94 КПК України з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, враховуючи, що належна оцінка наданих доказів буде здійснюється при судовому розгляді відповідно до вимог ст.23, ст.349 КПК України.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 упереджене ставлення слідчого та те, що слідчий незаконно збирав конфіденційну інформацію про нього не є предметом судового розгляду на даному етапі провадження, оскільки питання належності та допустимості доказів вирішується судом при розгляді кримінального провадження по суті.
Твердження апелянта про те, що слідчим було порушено встановлений законом порядок вручення письмового повідомлення про підозру, не знайшло свого підтвердження при апеляційному розгляді.

Так, згідно ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію, яке повинно мати певну форму і зміст, згідно вимог ст.112 КПК України, та здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, тобто за правилами здійснення виклику.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 21.11.2019 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру 21.11.2019 року о 17 год.10 хв.

Скаржник ОСОБА_7 своїм особистим підписом на вказаному повідомленні про підозру засвідчив цей факт, а також те, що письмове повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки йому вручено, права підозрюваного оголошені та роз`яснені.

Даний процесуальний документ слідчого, окрім рукописно написаного словосполучення «завірену ксерокопію» над підтверджувальним написом про отримання письмового повідомленні про підозру, інших заперечень чи зауважень ОСОБА_7 не містить (т.1 а.п. 173).

Також, ОСОБА_7 були роз`яснені зокрема вимоги ч.3 ст.42 КПК України про те, що підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату, про що останній засвідчив своїм підписом на повідомленні про підозру від 21.11.2019 року.

Про даний факт свідчить пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, на якій наявний підпис ОСОБА_7 , якій підтвердив що права підозрюваного йому оголошені та роз`яснені.

На підставі викладеного, апеляційний суд не вбачає порушень вимог ч.1 ст.278 КПК України та позбавлення ОСОБА_7 права на захист при врученні останньому повідомлення про підозру.

Таким чином, при апеляційному розгляді встановлено, що викладені в ухвалі висновки слідчого судді не суперечать вимогам кримінального процесуального закону та правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 також не спростовують висновку слідчого судді та не можуть слугувати безумовною підставою для скасування повідомлення про підозру.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2020 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на рішення слідчого, а саме на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, врученого в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000576 від 15.07.2019 року - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: