єдиний унікальний номер 398/503/17
провадження №1-кп/389/135/20
У Х В А Л А

26 листопада 2020 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , н/п ОСОБА_8 ,захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в приміщенні суду міста Знам`янка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001671 від 02 липня 2016 року щодо

ОСОБА_6 ,

запобіжний захід тримання під вартою, строк до 27 листопада 2020 року, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_7

запобіжний захід тримання під вартою, строк до 27 листопада 2020 року, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_8

запобіжний захід тримання під вартою, строк до 27 листопада 2020 року, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27 травня 2020 року, до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 26 травня 2020 року, надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001671 від 02 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , неповнолітнього (далі н/п) ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України.

Служба у справах дітей виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, уповноважений підрозділу Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області та законний представник н/п обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_11 , до суду не з`явились.

Відеоконференція з Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, де знаходиться представник потерпілої ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_13 , з технічних причин не відбулась.
Прокурор заявив клопотання про продовження всім обвинуваченим обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи це наступним. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як особливо тяжкі. Крім того, ОСОБА_6 раніше судимий, не одружений, утриманців не має. ОСОБА_7 раніше не судимий, не одружений, утриманців не має. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в неповнолітньому віці, однак, не навчається, не працює, не одружений, утриманців не має, не має зареєстрованого місця проживання, проживав без реєстрації з тіткою. Відтак, всі обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які наразі не допитані, тобто наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на момент обрання такої міри запобіжного заходу і наразі не зникли і не змінились.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи на те, що ризики, на існування яких вказує прокурор, не знайшли свого підтвердження. Вони перебувають під вартою вже більше 4 років, та, з урахуванням ст.72 КК України, в редакції, що діяла на момент затримання і підлягає застосуванню, обвинувачені фактично вже відбули 8 років покарання, що відповідає мінімальному строку покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.187 КК України. У них погрішився стан здоровя, вони потребують медичного обстеження і лікування, мали постійне місце проживання до взяття під варту про. що надають до суду відповідні довідки. Подальше утримання під вартою розцінюється як засіб знущання, а не необхідність забезпечення належної процесуальної поведінки, та є підставою для звернення з відповідними скаргами до ВРП, Омбудсмена та Генерального прокурора. Крім того у відповідності до висновків Європейського суду з прав людини , тримання під вартою не може перетворюватись у фактичне вібування покарання. Міру запобіжного заходу можливо змінити на домашній арешт, оскільки кожен з них має постійне місце проживання та сім`ю, документи про що надані до суду. Однак ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просилили тільки нічний домашній арешт

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора та в задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і їх захисника задовольтнити частково , клопотання захисника ОСОБА_6 та його захисника задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В силу п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії»). При цьому позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі (рішення ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії»).
ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Згідно з ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Захистом надано до суду документи, відповідно до яких ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , без реєстрації, як наймачі, проживали по АДРЕСА_1 , ОСОБА_14 є уповноваженим власником вказаного житла. Довідки надані захистом стосовно ОСОБА_7 , підтверджують, що останній проживав по АДРЕСА_2 без реєстрації, де проживала і ОСОБА_15 з дітьми. Довідка та акт обстеження місця проживання свідчать про те, що ОСОБА_6 з сім`єю, без реєстрації, проживає по АДРЕСА_3 .
Посилання на погіршення стану здоров`я обвинувачених, необхідності відповідного медичного обстеження і лікування, що б унеможливлювало утримання останніх під вартою нічим не підтверджені.

Вказівку на звернення з відповідними скаргами до ВРП, Омбудсмена та Генерального прокурора, у разі незадоволення клопотання про зміну міри запобіжного заходу на домашній арешт, суд сприймає як спробу тиску, а не належне обгрунтування можливості зміни міри запобіжного заходу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як особливо тяжкі злочини з мірою покарання до 15 років позбавлення волі,раніше судимий, не одружений, утриманців не має, не працює, ніде не зареєстрований, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю та родичами

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як особливо тяжкі злочини з мірою покарання до 15 років позбавлення волі,раніше не судимий, не працює, не одружений, однак співмешкає, має постійне місце проживання.
Неповнолітній ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як особливо тяжкі злочини з мірою покарання до 15 років позбавлення волі, не навчається, не працює, не судимий, не одружений, утриманців не має, однак співмешкає, має постійне місце проживання.

За викладеного, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та н/п ОСОБА_8 , можуть переховуватися від суду, вчинити інші кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які наразі не допитані, тому судвважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тож тримання останніх під вартою відповідало меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, на даний час, враховуючи, що обвинувачені перебувають під вартою з листопада 2016 року, при цьому зарахування строку попереднього ув`язнення буде відбуватись за правилами ч.5 статті 72 КК України України (в редакції Закону № 838- YІІІ від 26.11.2015), підтвердження наявності постійного місця проживання у кожного з обвинувачених, суд вважає, що обставини по справі, з часу обрання запобіжного заходу змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України зменшились, відтак необхідно змінити кожному з обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати місце свого проживання, поклавши на кожного з обвинувачених обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Проведення підготовчого судового засідання відкласти
Керуючись ст.ст.54, 177,178,181,183,314-316, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Олександрія Кіровоградської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, на строк два місяці, тобто з 26 листопада 2020 року до 26 січня 2021 року включно, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , на строк два місяці, тобто з 26 листопада 2020 року до 26 січня 2021 року включно, дію наступних обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
прибувати за кожною вимогою до прокурора, Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та обов`язок надати можливість працівникам органу внутрішніх справ, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, з`являтися у вказане житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В порядку п.2 ч.3 ст.202 КПК України, ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Олександрія Кіровоградської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, на строк два місяці, тобто з 26 листопада 2020 року до 26 січня 2021 року включно, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , на строк два місяці, тобто з 26 листопада 2020 року до 26 січня 2021 року включно, дію наступних обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
прибувати за кожною вимогою до прокурора, Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_16 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та обов`язок надати можливість працівникам органу внутрішніх справ, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, з`являтися у вказане житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В порядку п.2 ч.3 ст.202 КПК України, ОСОБА_16 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м.Олександрія Кіровоградської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, на строк два місяці, тобто з 26 листопада 2020 року до 26 січня 2021 року включно, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , на строк два місяці, тобто з 26 листопада 2020 року до 26 січня 2021 року включно, дію наступних обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
прибувати за кожною вимогою до прокурора, Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та обов`язок надати можливість працівникам органу внутрішніх справ, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, з`являтися у вказане житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В порядку п.2 ч.3 ст.202 КПК України, ОСОБА_8 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Копію ухвали вручити прокурору, кожному з обвинувачених, надіслати, до відома, начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та, для виконання, начальнику Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1