Справа № 587/164/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000574 від 02 грудня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, непрацюючого, незареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04 листопада 2011 року Глухівським районним судом Сумської області за ч.5 ст. 191, ст. 69, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ст. 69, ч.2 ст. 209, ст. 69, ч.2 ст. 205, ст. 69, ч.1 ст. 366, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на підприємствах усіх форм власності строком на 3 роки, з конфіскацією майна. 04 листопада 2012 року рішенням Апеляційного суду Сумської області, вирок Глухівського районного суду Сумської області від 04.11.2011 відмінений в частині призначення покарання і вважається засудженим за ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 205, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на підприємствах усіх форм власності строком на 3 роки, з конфіскацією майна, окрім житла. 27 травня 2014 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи заступником директора ТОВ «Сумиполімербуд», є особою відповідальною за поточну діяльність зазначеного товариства, перебуваючи на території земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером :08:007:0089, яка перебуває у оренді у ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний», розташованої по вулиці Псільській у с. Старе Село Сумського району Сумської області порушив правила та норми, які встановлені з метою запобігання епідемічним та іншим інфекційним захворюванням, а також масовим неінфекційним захворюванням (отруєнням) і боротьби з ними при наступних обставинах. Протягом вересня 2020 року між ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» («Орендодавець») та ТОВ «Сумиполімербуд» («Орендар») укладено ряд договорів оренди нежитлових приміщень, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :08:007:0089, яка знаходиться по вулиці Псільській у с. Старе Село Сумського району Сумської області, зокрема відповідно до умов договору № 10901 оренди нежитлового приміщення від 01.09.2020, ТОВ «Сумиполімербуд» отримало у оренду нежитлове приміщення площею 368 кв.м. та відповідно до умов договору№ 150903 оренди нежитлового приміщення від 15.09.2020, ТОВ «Сумиполімербуд» отримало у оренду нежитлове приміщення площею 70 кв.м., строком до 31.12.2020. Відповідно до п. 4.2 зазначених договорів «Орендар», поміж іншого, зобов`язується утримувати об`єкти оренди у порядку, передбаченому санітарними і протипожежними правилами, утримувати прилеглу територію у належному санітарному стані, нести відповідальність за порушення вказаних правил.

В подальшому, ТОВ «Сумиполімербуд» стало використовувало зазначені нежитлові приміщення та прилеглу територію для ведення своєї господарської діяльності, а саме для діяльності щодо поводження з відходами, під час якої, діючи без ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами та оцінки впливу на довкілля, ОСОБА_5 , будучи особою відповідальною за поточну діяльність зазначеного товариства, допустив зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях, порушив вимоги щодо зберігання та видалення відходів, чим в свою чергу допустив порушення норм Закону України «Про відходи», Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» та Закону України «Про забезпечення санітарного і епідемічного благополуччя населення», що в свою чергу підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 381/03 від 16.12.2020, наданого Державною екологічною інспекцією у Сумській області, що виразились в наступному.
В порушення вимог ст.ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи» ТОВ «Сумиполімербуд» допущено зберігання та видалення небезпечних відходів різних кваліфікаційних груп, у тому числі, відсортованих відходів полімерів та гумової крихти, залишків лакофарбових сумішей, відходів оргтехніки, відпрацьованих люмінесцентних ламп, використаних голок, шприців, крапельниць, відходів медичних лабораторій, непридатних до використання лікарських засобів, використаних засобів індивідуального захисту (масок, гумових рукавичок) у несанкціонованих місцях чи об`єктах, а також порушення вимог щодо зберігання та видалення таких відходів.

Крім того, внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх обов`язків, як особи відповідальної за поточну діяльність ТОВ «Сумиполімербуд» ОСОБА_5 , нехтуючи санітарно-протиепідемічними правилами і нормами щодо запобігання інфекційним захворюванням, отруєнням, спричиненням можливої загрози здоров`ю осіб, припускаючи можливість настання наслідків у вигляді загрози поширення епідемічних та інших інфекційних захворювань, допустив несанкціоноване зберігання у орендованих нежитлових приміщеннях та на прилеглій території медичні відходи категорії «В» (гострі предмети: голки, шприці, пробірки із залишками біологічної рідини), порушив ст.ст. 10, 11 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п. 16-20 Розділу V Державних санітарно-протиепідемічних правил і норм щодо поводження з медичними відходами, затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 325 від 08.06.2015.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 325 КК України, як порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним хворобам та масовим отруєнням, що завідомо могло спричинити поширення таких захворювань.

25 січня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 та прокурором Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 469, 472 КПК України.

Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 325 КК України. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинний понести ОСОБА_5 .

Так, відповідно до умов угоди, сторони враховуючи тяжкість злочину, який відноситься до не тяжких злочинів та пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, погодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є не тяжким злочином.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону.

Суд шляхом проведення опитування прокурора, обвинуваченого, його захисника, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість його затвердження.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.
Під час досудового розслідування та провадження в суді запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 січня 2021 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю його захисника ОСОБА_4 , з одного боку, та прокурором Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з іншого.
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1