Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/369/2021 Справа № 641/8080/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Дзержинськ Донецької обл., громадянина України, з неповною вищою освітою,
не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 ,
не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

15.03.2020 року в нічний час, точний час під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , зберігав при собі полімерний пакет, всередині якого знаходилася речовина рослинного походження, зеленого кольору. 15.03.2020 року в період часу з 02:12 до 02:18 працівниками поліції під час огляду місця події, проведеного біля вказаного будинку, виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_4 з зовнішньої лівої кишені одягнутих на ньому штанів, вказаний полімерний пакет з речовиною рослинного походження, масою 11,7921 грам. Згідно з висновками експерта вказана речовина містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, маса якого, у перерахунку на суху речовину склала 10,6128 грами.
Отже, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без мети збуту, незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, масою 10,6128 грами, який виявлено та вилучено при вищевказаних обставинах.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що 15.03.2020 року в період часу близько 02 год він перебував за адресою: АДРЕСА_3 , та зберігав при собі пакет, всередині якого знаходився канабіс, який він зберігав для власного використання, без мети збуту. Близько 02 год. він був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав зазначену речовину.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінального проступку, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому роз`яснені та він вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що внесені до частини 1 статті 309 КК України зміни, які набули чинності з 01.07.2020року, пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_4 , його дії мають кваліфікуватися як кримінальне правопорушення проступок.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до положень ст. 89 КК України не судимий.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступень тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, та приходить до висновку, що покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень.
Визначаючи розмір покарання у вигляді штрафу, суд враховує положення ч. 3 ст. 5 КК України, відповідно до яких закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а також те, що кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив 15.03.2020 року, тобто до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", яким посилено санкцію ч. 1 ст. 309 КК України в частині розміру штрафу.
З урахуванням викладеного, на підставі ч. 2 ст. 4 КК України, суд визначає суму штрафу з розміру, визначеного у санкції ч. 1 ст. 309 КК України в редакції станом на час вчинення діяння.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки від 28.04.2020 року про витрати на проведення експертизи № 13/880СЕ-20 становлять 980,70 грн., які повинні бути стягнуті з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.
Речовий доказ пакет, виготовлений з безбарвного полімерного матеріалу, всередині якого знаходиться речовина рослинного походження, утворена верхівками зеленого кольору, скріплений біркою з написом «13/1/880се-20. № НОМЕР_1 - ОСОБА_4 », що згідно квитанції № 12217 від 07.05.2020р. від 22.04.2020 року знаходиться в УЛМТЗ Головного управління Національної поліції в Харківській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1