Справа № 497/582/2020
Провадження № 1-кп/497/62/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Болграда Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000903 від 03.09.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград, Одеської області, громадянина України, болгарина за національністю, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, одруженого, двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Болградського районного суду Одеської області 12.05.2020 року надійшов обвинувальний акт, затверджений 07 травня 2020 року прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з додатками, відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст.286 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинуваченого, його захисників, потерпілих та свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.
Сторона захисту вважала, що підстави для призначення судового розгляду відсутні, оскільки обвинувальний акт підлягає поверненню. Так, згідно із позицією захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 191 КПК України, по наступним причинам:
- обвинувальний акт не затверджений належним чином, а саме не скріплений підпис прокурора печаткою;
- захисники обвинуваченого ОСОБА_11 , ОСОБА_6 не були повідомлені слідством про завершення досудового розслідування, а тому не мали змоги здійснити захист на етапі досудового розслідування;
- реєстр матеріалів досудового розслідування у більшості здійснених органом досудового розслідування дій не містить інформації про час проведення цієї дії, а лише дату та ні в повній мірі викладений зміст цих дій;
- в обвинувальному акті не повною мірою розкрита суб`єктивна сторона кримінального правопорушення. З вказаних підстав, просив повернути обвинувальний акт прокурору.
Також адвокат ОСОБА_5 надав суду скаргу на постанову про визначення місця проведення досудового розслідування (на підставі ч.2 ст.303 КПК України), в якій просить скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_12 про визначення підслідності у кримінальному провадженні від 13.02.2019 року по кримінальному провадженню № 0000903 від 03.09.2014 року за Болградським ВП Ізмаїльського ВП ГУНП В Одеській області.
Потерпілі та їх представник ОСОБА_10 не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду. Подали цивільні позови у справі, які просили прийняти до розгляду в межах кримінального провадження.
Вислухавши думку учасників процесу суд дійшов наступного висновку.
Щодо скарги на постанову про визначення місця проведення досудового розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті, а саме: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
На стадії підготовчого провадження суд вчиняє дії, передбачені ст. 314, ст.315 КПК України , та позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, що стали підставою прокурору відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_12 про визначення підслідності у кримінальному провадженні за Болградським ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
З долученої захисником до скарги копії постанови прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_13 вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Болградського району Одеської області, тобто територія, яка знаходиться під юрисдикцією Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, тому їм визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000903 від 03.09.2014 року за Болградським ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
Як вбачається з ч.ч.1,5 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до ч.5 ст. 36 КПК України генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.

Суду не надано доказів щодо оскарження постанови прокурора ОСОБА_13 до керівника органу прокуратури вищого рівня, а дослідити матеріали кримінального провадження суд не має змоги, так як у підготовчому провадження в суді не досліджуються матеріали кримінального провадження та не можуть бути витребувані судом, тому судом не може бути перевірено факт неефективності досудового розслідування та не зазначення цього факту у постанові прокурора.

Вищий Спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ України дійшов до наступних висновків: «…проведення досудового розслідування кримінального провадження, зокрема, проведення окремих слідчих дій, заходів забезпечення кримінального провадження, органом, до компетенції якого, згідно із процесуальним законодавством, не віднесено його здійснення, порушує загальні засади законності здійснення кримінального провадження та унеможливлює виконання завдань кримінального провадження». Крім того суд звернув увагу на те, що «…відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, зібрані таким чином докази можуть бути визнані в суді недопустимими. Водночас, питання допустимості тих чи інших доказів вирішується під час судового розгляду судом, який здійснює розгляд кримінального провадження…».
На підставі викладеного суд знаходить скаргу захисника ОСОБА_5 безпідставною, а тому в її задоволенні слід відмовити. Водночас, питання допустимості тих чи інших доказів може бути вирішене під час судового розгляду кримінального провадження.
Щодо клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Оцінюючи доводи сторони захисту про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та наявність підстав для його повернення, суд звертає увагу на наступне.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 286 КК України визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.

Згідно з п. 5 ч. 2, ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Підстав стверджувати, що в обвинувальному акті, який надійшов на розгляд суду, відсутні вказані відомості, а саме суб`єктивна сторона, судом не встановлено, оскільки обвинувальний акт вказані дані містить. Окрім цього в обвинувальному акті підпис прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , завірений печаткою Ізмаїльської місцевої прокуратури «Для пакетів №3», що не суперечить вимогам законодавства.
Відповідно до ч.2 ст. 109 КПК України Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування в ньому зазначені процесуальні дії з вказівкою дати, але в деяких діях не зазначено часу проведення дії, та не зазначені учасники проведення дій, що не є порушенням, яке унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Але, відповідно до вимог частини четвертої ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного або виховного характеру.
Вказана норма є імперативною та має вказівку категоричного характеру й обов`язкової умови виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику.
Отже, з наведеного слідує, що надання копії обвинувального акту захиснику підозрюваного це процесуальна дія, яка надає можливість захиснику особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленим про сутність і зміст висунутого проти його підзахисного обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.
Разом з тим, до матеріалів обвинувального акту не додано розписки захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 з відміткою про вручення їм копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про те, що оскільки захисникам ОСОБА_4 не вручено копії обвинувального акту з додатками до нього, порушено його право визначене п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
На вказані порушення також звертає увагу у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, наприклад, у рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" зазначено, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів».
До того ж, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, зазначене порушення (невручення захисникам підозрюваного обвинувального акту) не може бути усунуте у ході судового розгляду, порушує право обвинуваченого на захист, а також може привести у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення по справі.
Також судом встановлено, що в порядку ст. 290 КПК України захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, що передує врученню копії обвинувального акту.
Указані порушення при завершенні досудового слідства є істотними, і свідчать про неможливість призначення кримінального провадження до розгляду, зважаючи на порушення права на захист обвинуваченого і не виконання прокурором вимог, передбачених ст. 293 КПК України.
Крім того, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засіданні повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 290, 291, 293, 314, ч.2 ст. 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 про визначення місця проведення досудового розслідування (на підставі ч.2 ст.303 КПК України) залишити без задоволення.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000903 від 03.09.2014 року повернути прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури для усунення виявлених недоліків в розумні строки з моменту набрання даною ухвалою законної сили.
Клопотання прокурора про виклик до суду певних осіб для допиту залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Повний текст ухвали проголошено 30.09.2020 року о 13.00 годині.

Суддя ОСОБА_1