єдиний унікальний номер справи 546/679/20
номер провадження 1-кп/546/78/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за № 0000029, відомості про яке 08.08.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукобівка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, не інваліда, не депутата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26 липня 2020 року, близько 19.00 год., ОСОБА_4 прибув до житлового контейнеру, розташованого поблизу будівельного майданчика спортивного залу в с. Демидівка Решетилівського району Полтавської області, з метою викрадення зварювального апарату ОСОБА_5 , який того ж дня в присутності ОСОБА_4 був залишений будівельниками біля житлового контейнеру.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , 26.07.2020, близько 19.00 год., переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, від житлового контейнеру, викрав зварювальний апарат «Procraft RWI 320», серійний номер 20/03/RWI320-3796, який належав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого покинув територію будівельного майданчика разом із викраденим. У подальшому, в кінці липня 2020 року, ОСОБА_4 продав зварювальний апарат ОСОБА_6 , тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2756 від 20.08.2020, ринкова вартість, з урахуванням зносу, зварювального апарату «Procraft RWI 320», на момент вчинення кримінального правопорушення 26.07.2020, складає 1829,14 грн.
Таким чином ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , матеріальні збитки на загальну суму 1829,14 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, у якій просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, при винесенні покарання покладається на розсуд суду, раніше надані покази підтримує у повному обсязі.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та що стосуються речових доказів.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та що стосуються речових доказів.

Обвинувачений у судовому засіданні показав, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, та він їх в повному обсязі підтверджує. Пояснив, що 26 липня 2020 року близько 19 год. прибув до житлового контейнеру, що розташований біля будівельного майданчика спортивного залу в с. Демидівка, звідки таємно викрав зварювальний апарат, який в подальшому продав ОСОБА_6 . В судовому засіданні щиро розкаявся у скоєному, запевнив суд, що більше подібне не повториться, просив суворо не карати.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з довідкою ГУНП в Полтавській області обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 29.11.2012 за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2015 звільнений від покарання за закінченням іспитового строку, тобто є особою, яка відповідно до ст. 89 КК України не має судимості.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим. Саме такі правові висновки викладені у постанові ККС ВС від 27 вересня 2018 року у справі № 647/1831/15-к.

Згідно з довідкою КНП «Решетилівська ЦРЛ Решетилівської районної ради Полтавської області» ОСОБА_4 , на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває.

Компрометуючих матеріалів на ОСОБА_4 виконавчий комітет Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області немає.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (ч. 1 ст. 65 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України, віднесено кримінальним законом до кримінальних проступків;

- особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, на утриманні осіб немає, характеризуючі негативні ознаки відсутні, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра, раніше не судимий згідно ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального проступку, розкаявся у вчиненому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику особи обвинуваченого, ненастання тяжких наслідків, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Суд, враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, думку потерпілого, висловлену у письмові заяві, який при вирішенні питання призначення покарання поклався на розсуд суду, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього положення статті 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Постановою ст. інспектора сектору дізнання Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 від 25 серпня 2020 року у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом: зварювальний апарат «Procraft RWI 320» з кабелями, приєднано до матеріалів кримінального провадження та передано до камери зберігання речових доказів.

Речовий доказ зварювальний апарат «Procraft RWI 320» згідно розписки від 25.08.2020 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України, повернувши власнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме:

- зварювальний апарат «Procraft RWI 320», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Згідно зі ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України. Копію вироку направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1