ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Фастів

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000745 від 05.06.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Борова, Фастівського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
30.05.2020, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебував на перехресті вул. Васильківської та Соколова в смт. Борова Фастівського району Київської області, де на узбіччі дороги помітив бетонні бордюри, що перебувають на балансі Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, після чого вирішив незаконно, протиправно заволодіти ними.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, використовуючи візок, здійснив крадіжку бетонних бордюрів у кількості 12 шт., вартість якого за 1 шт. становить 50 гривень, загальною вартістю 600 гривень.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив Борівській селищній раді Фастівського району Київської області майнової шкоди на загальну суму 600 гривень.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, повідомив, що дійсно він 30 травня 2020 року помітив бетонні бордюри, які лежали на узбіччі дороги та вирішив їх забрати собі додому. ОСОБА_4 для цього взяв візок, на якому він перевозив бордюри. Всього обвинувачений викрав 12 бордюрів, про те, що бордюри комусь належать він не знав.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього кримінального проступку і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Так ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 дав своїм діям негативну оцінку, щиро розкаявся, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України, поклавши на нього встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме: бетонні бордюри в кількості 12 штук, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити у власника.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 1, 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 ( три ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання , виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

- бетонні бордюри в кількості 12 штук, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити у власника.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1