Провадження № 1-кс/161/7527/20
У Х В А Л А
про тимчасовий доступ до речей і документів

м. Луцьк 21 жовтня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, в межах кримінального провадження №0000061, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2020 року на підставі повідомлення №54/9/420 в/і від 18.06.2020 року, що надійшло з відділу конррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Управління СБ України у Волинській області, щодо можливого вчинення громадянами України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 незаконного придбання і збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Досудове розслідування проводиться за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.359 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з використанням комунікативних можливостей торгівельних платформ у мережі Інтернет та служби доставки «Нова пошта», здійснюють незаконне придбання і збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

За результатами проведення процесуальних дій отримано 3 (три) технічні пристрої чорного кольору ззовні схожі на автомобільну сигналізацію, кожен з вбудованою міні-камерою, роз`ємом для флеш накопичувача та роз`ємом для заряджання, які разом з USB-кабелем для заряджання та інструкцією користування іноземною мовою знаходяться в коробках чорного кольору.

13.10.2020 указане вище вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000061.

З метою належного збереження речових доказів та їх дослідження, слідчий просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно.

Від слідчого та прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі. Клопотання підтримують та просять задовольнити.
Від володільця вилученого майна ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, щодо накладення арешту на майно не заперечує.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 359 КК України

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.
Арешт майна з підстав того, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, хоча закон не вимагає аби ці докази були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.

Таким чином,зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою належного збереження речового доказу та його дослідження, проведення відповідних експертиз, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, а саме:

- 3 (три) технічні пристрої чорного кольору ззовні схожі на автомобільну сигналізацію, кожен з вбудованою міні-камерою, роз`ємом для флеш накопичувача та роз`ємом для заряджання, які разом з USB-кабелем для заряджання та інструкцією користування іноземною мовою знаходяться в коробках чорного кольору.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1
Волинської області