Провадження № 1-кп/592/297/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0003576, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2017 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямне Великописарвського району Сумської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою професійно-технічною освітою, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_4 », одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

та за участі:

представника потерпілої, цивільного позивача адвоката ОСОБА_7 ,

цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 21.09.2017 близько 14 год. 40 хв., перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керував автобусом «Рута 17 СПВ», р.н. НОМЕР_3 , виконував пасажирські перевезення по маршруту Суми-Конотоп і рухався по вул. Білопільський шлях в м. Суми в напрямку виїзду з міста. Рухаючись в районі повороту до мікрорайону Тепличний, зневажив безпекою дорожнього руху, відволікся від керування, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив попутне зіткнення, з автомобілем «ГАЗ-33021», р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_9 , який зупинився на другій смузі руху, перед виконанням повороту ліворуч. Від зіткнення автомобіль «ГАЗ-33021», р.н. НОМЕР_4 виїхав на смугу зустрічного руху де відбулося його контактування із задньою лівою боковою частиною напівпричепа-самоскида «BODEX KIS 33», р.н. НОМЕР_5 вантажного автомобіля «Рено-Магнум АЕ470ті», р.н. НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку по першій смузі руху. Від контакту із зазначеними транспортними засобами відбулося перекидання автомобіля «ГАЗ-33021», р.н. НОМЕР_4 з послідуючим зіткненням з автомобілем «ГАЗ-32213 224 СПГ», р.н. НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку по другій смузі руху.

У результаті дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_12 , яка була пасажиром автобуса «Рута 17 СПВ», р.н. НОМЕР_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: «ЗТГК. Перелом тіла грудини. Забій правого плечового суглобу. Сквозна забійна рана нижньої губи. ІХС. Кардіосклероз дифузний ПБ ПН ПГ», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1060 від 13.11.2017, не були небезпечними для життя, потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №317/309 від 27.11.2017, згідно висновку якої ОСОБА_3 , керуючи автобусом «Рута 17 СПВ», р.н. НОМЕР_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, передбачених пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. 31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

Порушення п.п. 2.3 б, 12.3, 13.1, 13.3 ПДР, допущене водієм ОСОБА_3 знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що своїми діями, які виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, передбачених пунктами 2.3 б, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, при керуванні 21.09.2017 близько 14 год. 40 хв. автобусом «Рута 17 СПВ», р.н. НОМЕР_3 по вул. Білопільський шлях в м. Суми, що призвело до спричинення потерпілій ОСОБА_12 тілесних ушкоджень середньої тяжкості вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку з закінченням строків давності, відповідно до ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 вважає, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки. Закінчення строків давності являється підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі, в зв`язку з чим вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Просив цивільний позов прокурора залишити без розгляду та зазначив, що у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати, речові докази, арешт на майно не накладався.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та дату розгляду справи.

Представник потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання сторони захисту, надала суду розписку від 22.09.2020 про отримання грошових коштів від цивільного відповідача ОСОБА_8 , додатково зазначила, що потерпіла жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, заявлений цивільний позов просила залишити без розгляду, подавши відповідну письмову заяву.

Цивільний відповідач ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 .

За відсутності заперечень з боку учасників розгляду, суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутність потерпілої.

Суд, розглянувши подане клопотання, заслухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, представника потерпілої та цивільного позивача, цивільного відповідача приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог частини 3 статті 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність, особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

01.07.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.

Відповідно до положення статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція частини 1 статті 286 КК України у редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

На момент вчинення кримінального правопорушення санкція статті 286 ч. 1 КК України діяла у редакції Закону України від 24.09.2008 № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» і передбачала штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, на момент розгляду клопотання обвинуваченого є нетяжким злочином.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

На підставі ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Пункт 2 ч. 1 ст. 49 КК України, в редакції, яка діє станом на час розгляду клопотання, передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Суд приходить до висновку, що Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України.

Судом встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_3 інкримінованих діянь 21.09.2017 і до дня розгляду клопотання обвинуваченого та захисника пройшло більше трьох років, протягом цього строку він не вчинив нового злочину та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності спливли.

Зважаючи на те, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у цьому провадженні закінчився, суд доходить висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

Правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої обставини, передбаченої ст. 49 КК України обвинуваченому судом були роз`яснені і останньому вони зрозумілі.

Відомостей про документальне підтвердження процесуальних витрат, наявності у кримінальному провадженні речових доказів, прокурором суду не надано.

За змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Саме така правозастосовна практика міститься в Постанова ВС Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 335/4384/13-к від 15 вересня 2020 року.

Крім того, оскільки прокурором та представником цивільного позивача подані заяви про залишення цивільних позовів без розгляду, суд залишає цивільні позови без розгляду з роз`ясненням права звернення до суду з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався та не обирався.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, 369, 372 КПК України, ст.ст. 5, 12, 44, 49 КК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України.

Кримінальне провадження № 0003576, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2017 - закрити.

Цивільний позов прокурора залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1