ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/852/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві ОСОБА_6 , особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, учня 8 класу санаторної школи інтернату І-ІІ ступенів № 20, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання, ОСОБА_7 , 04.11.2018 року приблизно о 14 годині 25 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 9, разом з іншими неповнолітніми особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали майно, що перебувало у малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши йому при цьому матеріальної шкоди та фізичного болю.
Так, 04.11.2018 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у Дарницькому районі міста Києва, проходячи по вул. Вишняківській, 9, разом з іншими неповнолітніми особами (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), побачили раніше їм невідомого ОСОБА_8 , який в цей час проводив свій вільний час разом з товаришем, катаючись на власному самокаті, маючі також при собі наплічну сумку. Обравши об`єктом свого злочинного посягання зазначене вище майно, інші неповнолітні особи (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), поряд з якими знаходився ОСОБА_7 , вирішили відкрито, застосовуючи при цьому насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ним заволодіти, попередньо розподіливши між собою ролі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 та інші неповнолітні особи (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження) підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , де одна з неповнолітніх осіб (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), виконуючи відведену йому злочинну роль, з метою безперешкодного отримання у своє розпорядження частини чужого майна, увійшовши у довіру до потерпілого, попросив у останнього належний йому самокат. ОСОБА_8 , будучи повністю позитивно налаштованим до цієї особи, нічого не підозрюючи, добровільно передав належний йому самокат у користування останнього. В свою чергу, ця особа, користуючись самокатом потерпілого, перемістилася за кут будинку, куди покликав своїх товаришів та потерпілого з метою реалізації свого злочинного плану.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та інші неповнолітні особи (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), знаходячись за кутом будинку, де видимість частково обмежена від сторонніх осіб, оточили останнього, після чого, одна з неповнолітніх осіб (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), використовуючи фізичну силу, своїми руками обхопила плечі ОСОБА_8 , тим самим обмеживши його рухливість у просторі, а інша неповнолітня особа (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження) з метою повного подолання волі потерпілого до опору, нанесла один цілеспрямований удар рукою в область живота ОСОБА_8 , від чого той відчув різкий біль, внаслідок якого нахилив верхню частину свого тіла, стоячи на ногах. У момент, коли воля до опору була подолана, одна з неповнолітніх осіб (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), розуміючи їх чисельну та фізичну перевагу, діючи згідно відведеної їй злочинної ролі, наказала потерпілому віддати все майно та передати власну сумку, вартістю 88 грн. 00 коп., всередині якої знаходились навушники червоного кольору з написом Souge, вартістю 13 грн. 33 коп. та мобільний телефон марки Lenovo A 2010 чорного кольору, вартістю 999 грн. 67 коп., всередині якого знаходились сім-картка оператора мобільного зв`язку Vodafone, що матеріальної цінності не становить. Одночасно з цим, ОСОБА_7 з метою залякування потерпілого та пришвидшення його дій, продемонстрував запальничку, яку тримав перед його обличчям та наказав потерпілому ОСОБА_8 продемонструвати зміст кишень.

Отримавши у своє вільне розпорядження вищевказане майно, що знаходилось у ОСОБА_8 , заволодівши також ще самокатом фірми Explorе, вартістю 580 грн. 00 копійок, ОСОБА_7 та інші неповнолітні особи (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження) з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1 681 грн. 00 коп. та фізичного болю.

ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винуватим у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та пояснив, що дійсно при обставинах викладених в клопотанні, він вчинив злочин.
Вчинення малолітнім ОСОБА_7 суспільно - небезпечного діяння до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність доведено під час судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , строком на 1 рік.
Захисник ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 , представник служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві ОСОБА_9 особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В ході судового слідства встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_7 не досяг 14 років, тобто він не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Судом також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 вчинив дії, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, які виразились в умисному вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вину свою у вчиненні даного діяння визнав.
Виходячи з наведеного, у зв`язку з тим, що неповнолітній ОСОБА_7 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєння діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає, що до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 501 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , затвердженого прокурором ОСОБА_3 - задовольнити.
До неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суспільно-небезпечні дії якої підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 1 (один) рік.
Речові докази: самокат з написом на трубі «Street 2.0», мобільний телефон «Lenovo» без сім-карти, сумка «Tiger», навушники залишити у власності ОСОБА_11 ..
Ухвала може бути оскаржена протягом 30 діб з дня оголошення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: