Справа № 346/5171/20
Провадження № 11-кп/4808/46/21
Категорія ч.1 ст.309 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів су дової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2020 року, якою частково задоволено його клопотання про зарахування в строк відбування остаточного покарання періоду попереднього ув`язнення згідно вимог ч.5 ст.72 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, згідно з ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2020 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 . Зараховано йому в строк відбування покарання за вироком Сімоновського районного суду м. Москва, Росія від 18.12.2014 року, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2014 року по 10 лютого 2015 року, що становить 10 місяців та 10 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить зарахувати йому в строк ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по вироку Медведєвського районного суду Республіки Марій Ел, Росія від 21.07.2016 року, з 12.05.2016 року по 14.09.2016 року.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що під час відбування покарання у виправній колонії 12.05.2016 року його було етаповано в СІЗО №1 м. Йошкар-Ола Республіки Марій Ел, Росія, де він утримувався до 14.09.2016 року, а саме до набрання вироком Медведєвського районного суду Республіки Марій Ел, Росія від 21.07.2016 року законної сили після його апеляційного оскарження. Вважає, що цей строк повинен бути зарахований в строк відбування покарання як день за два.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проте, суд першої інстанції при постановлені судового рішення не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичну закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Так, судом першої інстанції при перевірці наведених у клопотанні ОСОБА_8 обставин, встановлено, що той був засудженим вироком Сімоновського районного суду м. Москва, Росія від 18.12.2014 року за ст. 161 ч. 2 п.п «А, В,Г» КК РФ до 9 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 10.02.2015 року. Початок строку відбуття покарання з 01.04.2014 року. Тому ОСОБА_8 слід зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 01.04.2014 року по 10.02.2015 року.

При цьому, суд відмовив в задоволенні клопотання засудженого в частині зарахування йому в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення по вироку Медведєвського районного суду Республіки Марій Ел, Росія від 21.07.2016 року, оскільки на момент винесення вказаного вироку ОСОБА_8 був засуджений та фактично відбував покарання за вироком Сімоновського районного суду м. Москва від 18.12.2014 року, а тому попереднє ув`язнення до нього не застосовувалося.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не погодився з ухвалою суду першої інстанції в частині не зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вироку Медведєвського районного суду Республіки Марій Ел, Росія від 21.07.2016 року. Зокрема, зі змісту доводів засудженого ОСОБА_8 вбачається, що під час відбування покарання за вироком Сімоновського районного суду м. Москва, Росія від 18.12.2014 року, 12.05.2016 року його було етаповано з виправної колонії до СІЗО №1 м. Йошкар-Ола Республіки Марій Ел, Росія, де він утримувався до набрання вироком Медведєвського районного суду Республіки Марій Ел, Росія від 21.07.2016 року законної сили після його апеляційного оскарження, тобто до 14.09.2016 року. Таким чином, засуджений вважає, що під час відбування покарання за вироком Сімоновського районного суду м. Москва, Росія від 18.12.2014 року до нього застосовувалось попереднє ув`язнення в розумінні п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року.

Проте, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини, не перевірив належним чином вищевказані доводи засудженого, не встановив, чи дійсно останній знаходився в установі попереднього ув`язнення з 12.05.2016 року по 14.09.2016 року з метою проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, не навів мотивів, які спростовують вищевказані доводи засудженого та прийшов до передчасного висновку про необхідність відмовити засудженому в задоволенні його клопотання в частині зарахування йому в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, по вироку Медведєвського районного суду Республіки Марій Ел, Росія від 21.07.2016 року.

Так, відповідно до вимог п. ґ) абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені відповідними даними, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали зазначив обставини, які були ним встановлені під час судового розгляду, однак не вказав на підставі яких даних вони були встановлені.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які підтверджують правильність встановлених судом першої інстанції обставин та дозволяють апеляційній інстанції їх перевірити.

Зокрема, матеріали кримінального провадження навіть не містять копій судових рішень на підставі, яких ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи сукупність наведених обставин, які свідчать про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно розглянути провадження з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства і, в залежності від встановленого, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2020 року скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5