Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1171/20
Провадження № 1-кс/499/263/20
У Х В А Л А

про арешт майна

17 грудня 2020 року смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: помічника судді ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000203, внесеного до ЄРДР від 05.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в ніч на 02 грудня 2020 року невстановлена особа, шляхом проникнення в приміщення кухні на території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 здійснила крадіжку мобільного телефону ERGO F188 PLAY DUAL SIM IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 та світлодіодної настільної лампи автономного живлення, які належали ОСОБА_5 .

За даним фактом внесено відомості до ЄРДР під № 0000203 від 05.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

При проведенні досудового розслідування було встановлено, що до даного злочину причетний ОСОБА_6 , 1958 року народження, мешканець смт. Петрівка Іванівського району Одеської області.

12.12.2020 року ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон ERGO F188 PLAY DUAL SIM IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , настільну світлодіодну лампу автономного живлення в пластиковому корпусі сірого та сріблястого кольорів.

Вищезазначені предмети мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім цього, вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого проведення у кримінальному провадженні ряду відповідних судових експертиз.

Слідчий у судове засідання не з`явився, однак надав клопотання про розгляд справи у його відсутність у зв`язку з великою завантаженістю на роботі, просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань не надав, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у її відсутність.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з чим фіксування судового засідання не здійснювалося.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а саме витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, протокол допиту потерпілої, протокол допиту свідка, заяву ОСОБА_6 про добровільну видачу, протокол огляду від 12.12.2020 року, постанову про визнання та залучення речових доказів, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що речі, на які слідчий просить накласти арешт можуть бути речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчуджене, передане, може зникнути, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищенаведені ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права розпорядження даним майном завданням даного кримінального провадження.

Зважаючи на ту обставину, що при поданні клопотання слідчим було дотримано вимоги ст.171 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання чи повернення його.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

мобільний телефон ERGO F188 PLAY DUAL SIM IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 ;

настільну світлодіодну лампу автономного живлення в пластиковому корпусі сірого та сріблястого кольорів до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1