Справа №636/3394/20
Провадження №1-кс/636/890/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0001105, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020 року, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Луганської області, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого: 07.06.2006 року Первомайським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, 03.07.2013 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 26 днів; 15.03.2017 року Чугуївським міським судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 16.06.2020 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, такого, що офіційно не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
25.09.2020 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , в кримінальному провадженні за №0001105 від 23.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001105, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме жінці, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклого конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка завідомо для нього перебувала у стані вагітності, керуючись раптово виниклим наміром, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті останній, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, бажаючи діяти саме таким чином, ставлячи за мету умисне позбавлення життя ОСОБА_8 , з мотивів особистих неприязних відносин, викликаних особистою образою, знаходячись у положенні стоячи навпроти жертви, почав наносити удари кулаками обох рук та ногами по різним частинам тіла та голови ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді порушення мозкового кровообігу, субдуральна гематома правої півкулі мозку та тупої травми голови, в результаті чого настала смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме жінці, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. Водночас встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 після вчинення злочину добровільно не звернувся до правоохоронних органів, з місця скоєння кримінального правопорушення зник. З метою подальшого переховування від правоохоронних органів та ухилення від кримінальної відповідальності направився до місця мешкання свого брата, де його і було фактично затримано 23.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , після чого доставлено до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області для складання протоколу затримання особи у порядку ст. 208 КПК України.

23.09.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 23.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , показаннями допитаних свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 тощо.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам:

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, або довічним позбавленням волі, те, що підозрюваний ОСОБА_4 після вчинення злочину добровільно не звернувся до правоохоронних органів, з місця скоєння кримінального правопорушення, зник з метою подальшого переховування та ухилення від кримінальної відповідальності, крім того ОСОБА_4 зареєстрований на території іншої області, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також враховуючи обставини вказаного злочину, ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані із заподіянням тілесних ушкоджень чи смерті іншим особам, а відтак у органу досудового розслідування є наявні підстави вважати про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того ОСОБА_4 неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів та злочинів проти життя і здоров`я особи.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Також, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства відносно потерпілої ОСОБА_8 , що призвело до її смерті, орган досудового розслідування просить не визначати розмір застави.
У зв`язку з чим слідчий й звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважаючи, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, що дають підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу.

Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечували посилаючись на те, що є всі підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали надані разом з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001105, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

23.09.2020 року ОСОБА_4 затриманий співробітниками Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області в порядку ст. 208 КПК України, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.09.2020 року.

23.09.2020 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в порядку ст. 277, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, яке йому вручене в цей же день.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Так, згідно практики ЄСПЛ - недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Про обґрунтованість підозри свідчать досліджені слідчим суддею під час розгляду цього клопотання докази, а саме: протокол огляду місця події від 23.09.2020 року, протоколи допиту свідків : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 від 23.09.2020 року.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть за №12-17-310-4к/20 від 23.09.2020 року причиною смерті ОСОБА_8 стало гостре порушення мозкового кровообігу, субдуральна гематома правої півкулі мозку та тупа травма голови.

Сукупність наведених доказів дозволяє зробити обґрунтований висновок про вірогідність вчинення даного кримінального правопорушення саме підозрюваним та про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення саме за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. При цьому під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого злочину, той факт, що підозрюваний раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі і за скоєння кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, має непогашені судимості.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2, ч. 2 ст. 115 КК України, яке карається позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Але на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, а саме те, що за місцем постійного мешкання зарекомендував себе з негативного боку, такого, що схильний до зловживання спиртними напоями, його майновий стан, наявність судимостей, те, що ОСОБА_4 зареєстрований та фактично мешкає за різними адресами, утриманців не має, позбавлений батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в свою чергу свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.

Таким чином, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, беручі до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважає за необхідне не визначати йому розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183,184, 194, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 21.11.2020 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали надати учасникам процесу та направити до відповідного ІТТ та слідчого ізолятора для виконання.
На дану ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1