УХВАЛА
в порядку виконання судових рішень

30 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» про уточнення резолютивної частини вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

згідно клопотання ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» зазначала, що згідно ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання у вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року визначене шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року, в якому визначено вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року виконувати самостійно.

Посилаючись на те, що у вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року нічого про вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року не вказано, просила роз`яснити порядок його виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Судом встановлено, що 13 червня 2019 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднано не відбуте ним покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2018 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_3 у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Визначено вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року відносно ОСОБА_3 , виконувати самостійно.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року набрав законної сили 15 липня 2019 року.

04 грудня 2019 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим визначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднання до призначеного за цим вироком покарання не відбутого покарання, призначеного ОСОБА_3 , за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі 4 роки 1 місяць, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років позбавлення волі.

Питання щодо порядку виконання вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року не вирішене.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року набрав законної сили 08 січня 2020 року.

Відповідно до вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 309 ст. 71 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судом кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року визначено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Отже, вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року має виконуватись самостійно від вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 6 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судом кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1