У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2020 року, якою повернуто її скаргу на бездіяльність уповноважених осіб СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2020 року відмовлено заявниці ОСОБА_4 у поновленні строку на подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Скаргу ОСОБА_4 повернуто заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати відповідальну посадову особу ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, внести відомості на підставі її заяви, отриманої 05.10.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зазначає, що 01.10.2020 р. вона на офіційну електронну адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, відправила заяву про злочин.

Не отримавши відповіді на свою електронну пошту, 05.10.2020 р. вона повторно надіслала цю заяву. Пояснює, що коли вона не отримала відповіді вдруге, 12.10.2020 р. вона оскаржила бездіяльність слідчого до Центрального районного суду м.Миколаєва, оскільки адреса територіального підрозділу, яка зазначена на офіційному сайті ДБР, не відображає району міста та під юрисдикцію якого суду підпадають його дії та бездіяльність. Вважала, що підрозділ ТУ ДБР знаходиться у Центральному районі міста. Вважає, що посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що вона адвокат і тому мала по юридичній адресі ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, визначити юрисдикцію суду, є недоречним.

Звертає увагу, що відповіді із Центрального районного суду м. Миколаєва вона не отримала дотепер. Але 23.10.2020 р., у телефонному режимі, вона дізналася, що ухвалою від 15.10.2020 р. у справі №490/6781/20 її скаргу повернуто та роз`яснено, що діяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві підпадає під юрисдикцію Заводського районного суду м. Миколаєва. Зазначає, що того ж дня, 23.10.2020 р. вона на офіційну електронну пошту подала аналогічну скаргу до Заводського районного суду м. Миколаєва, в якій зазначила вищевказані причини пропуску строку на подання скарги.

На думку апелянта, відмова у поновленні строку звернення до суду з надуманих причин позбавляють її права на доступ до суду. Також звертає увагу, що її скарга в оскаржуваній ухвалі зазначена як така, що подана 25.10.2020 р. замість дійсної дати її подачі - 23.10.2020 р.

Встановлені слідчим суддею обставини.

25 жовтня 2020 року ОСОБА_4 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинення злочину від 05.10.2020 р.

У поданій скарзі ОСОБА_4 просила визнати бездіяльність службових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, неправомірною. Зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення відповідно до її заяви про вчинення працівниками правоохоронних органів кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України. Одночасно просила поновити їй строк подання скарги, у зв`язку з тим, що у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк вона звернулася зі скаргою до Центрального районного суду м. Миколаєва, слідчим суддею якого було прийнято рішення про повернення їй скарги, як такої, що подана до суду з порушенням правил підсудності.

Відмовляючи у поновленні строку на подачу скарги, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_4 заяву про злочин направила на електронну пошту ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, 05.10.2020 р. Тому перебіг строку оскарження бездіяльності слідчого, в даному випадку, розпочався 07.10.2020 р. та сплинув 16.10.2020 р.

Слідчий суддя не вбачав підстав для поновлення строку з тих міркувань, на які вказує заявник, зокрема, з посиланням на те, що нею у передбачений положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України строк скаргу на бездіяльність слідчого було направлено до Центрального районного суду м. Миколаєва, яку ухвалою слідчого судді від 15.10.2020 р. повернуто заявнику.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вказана причина не є поважною, оскільки, як зазначила заявниця ОСОБА_4 , вона є адвокатом. Тому слідчий суддя вважав, що як фахівцю у галузі права, заявниці достоменно має бути відомо, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею того місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ст. 32 КПК України, щодо територіальної підсудності. На офіційному сайті ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, розміщена інформація щодо юридичної адреси слідчого органу. Тому відсутні підстави для поновлення пропущеного строку на звернення зі скаргою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Прокурор та заявниця ОСОБА_4 подали клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі в порядку письмового провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_4 01.10.2020 р. на електронну пошту ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві направила заяву про вчинення прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 365 КК України. 05.10.2020 р. ОСОБА_4 повторно звернулась із зазначеною заявою про злочин до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як слідує з матеріалів судового провадження, 23.10.2020 р. ОСОБА_4 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України звернулася до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинення злочину від 05.10.2020 р.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З урахуванням наведених вимог закону, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що наступний день після надходження заяви до правоохоронного органу, є моментом вчинення бездіяльності уповноважених осіб Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, у розумінні ч. 1 ст. 304 КПК України, яку оскаржує заявниця, і з якого й обчислюється передбачений законом десятиденний строк для подання скарги на такий вид бездіяльності.

За висновками слідчого судді, перебіг строку оскарження бездіяльності слідчого, в даному випадку, розпочався 07.10.2020 р. та сплинув 16.10.2020 р. В той час, до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва заявниця звернулася 23.10.2020 р.

Хоча апелянт зазначає, що слідчим суддею вказана невірна дата її звернення до слідчого судді - 25.10.2020 р., але під час апеляційного розгляду встановлено, що дата звернення до слідчого судді є саме 23.10.2020 р., тобто скарга подана із пропуском строку для подання скарги на такий вид бездіяльності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначила, що вона у передбачений законом строк, а саме 12.10.2020 р., звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як слідує з доводів апеляційної скарги, 23.10.2020 р., у телефонному режимі, вона дізналася, що ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.10.2020 р. у справі №490/6781/20 її скаргу повернуто та роз`яснено, що діяльність ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві підпадає під юрисдикцію Заводського районного суду м. Миколаєва.

Проте, наведені апелянтом доводи в цій частині є голослівними, оскільки вони не підтвердженні доказами, зокрема, в матеріалах відсутня ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2020 р., на яку посилається апелянт. Зазначене рішення не додано ані до скарги, поданій слідчому судді, ані до апеляційної скарги.

Тому суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність поважних причин для поновлення строку на оскарження бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За такого, є вірним рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_4 з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки слідчий суддя за заявою особи не знайшов підстав для поновлення строку на подання скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 406, 407, 422, 423, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2020 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3