Справа №694/1558/20
провадження № 1-кс/694/468/20
У Х В А Л А

23.12.2020 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Звенигородка скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000386 від 27.05.2020,

в с т а н о в и в :
До Звенигородського районного суду Черкаської області 14.12.2020 р. надійшла зазначена скарга, в якій ОСОБА_3 просить скасувати постанову від 04.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000386 від 27.05.2020 року.
Скарга мотивована тим, що 08.07.2019 р. близько 15 год. 30 хв. по вул. Морозова навпроти будинку 11 в селі Гусакове Звенигородського району, ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних відносин із застосуванням холодної зброї ножа погрожував ОСОБА_3 фізичною розправою.За вказаним фактом було порушено кримінальне провадження №0000622 від 20.07.2019 р. за ч.1 ст.129 КК України. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 був допитаний слідчим Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області як свідок, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, ОСОБА_5 діючи умисно, надав неправдиві свідчення, в яких спотворив обставини, які мали місце 08.07.2019 р. Зокрема ОСОБА_5 надав неправдиві свідчення в частині того, що ОСОБА_3 ображав його та кидав камінням в автомобіль. Свідком того, що він не кидав камінням в автомобіль та не ображав ОСОБА_5 є ОСОБА_6 , яка бачила дійсні обставини подій. У провадженні слідчого відділення Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження №0000386, внесене згідно ухвали Звенигородського районного суду до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України - завідомо неправдиве показання свідка надані органу, що здійснює досудове розслідування. Постановою інспектора сектору дізнання Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 від 04.12.2020 р. кримінальне провадження №0000386 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України. Скаржник вважає вказану постанову необґрунтованою та незаконною, а досудове слідство таким, що проведено неповно, без всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення та з незрозумілих та незаконних підстав слідчий дійшов висновку про наявність підставі для винесення постанови про закриття кримінального провадження, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, слідчим допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, слідчим неправильно застосовано норми кримінального процесуального закону, вказуючи що потерпілий ОСОБА_3 і свідок ОСОБА_6 дають послідовні, чіткі та змістовні покази, які вказують на те, що ОСОБА_5 надає завідомо неправдиві покази, тобто є очевидним та доведеним факт вчинення злочину, але з незрозумілих причин слідчий умисно на вказаний факт не звертає жодної уваги, хоч наявність конфлікту, як підставу для вчинення ОСОБА_5 погрози вбивством з використанням ножа не заперечує сам ОСОБА_5 та факт конфлікту підтверджує свідок ОСОБА_8 , отже є очевидними і доведеними обставини злочину, але слідчий самоусунувся від здійснення розслідування та доведення вини злочинця, і всупереч положень ст.ст.91 та 92 КПК України взяв на себе обов`язки захисника злочинця.
14.12.2020 року відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді справа передана слідчому судді ОСОБА_1
14.12.2020 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 17.12.2020 року.
Судовий розгляд скарги було відкладено на 23.12.2020 року.
В судове засідання ОСОБА_9 не з`явився, був належним чином повідомлений. Адвокат ОСОБА_10 наполягав на задоволенні скарги.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Прокурор подав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі. Надав для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження. Проти нездійснення технічної фіксації не заперечує. Просив у задоволенні скарги відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суд і під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судовим розглядом встановлено, що у Звенигородському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувало кримінальне провадження №0000386, внесене згідно ухвали Звенигородського районного суду до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України - завідомо неправдиве показання свідка надане органу, що здійснює досудове розслідування.
Постановою інспектора сектору дізнання Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 від 04.12.2020 р. кримінальне провадження №0000386 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України..
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
В постанові про закриття кримінального провадження від 04.12.2020 року описані слідчі та процесуальні дії, які були здійснені слідчим під час досудового розслідування цього кримінального провадження. Зазначається про допит свідків, обгрунтовується неможливість усунення протиріч у показах свідка ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 , недоцільність одночасного допиту свідків, на підставі яких слідчий дійшов зазначених вище висновків, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з вищевикладеними висновками слідчого, оскільки вони здобуті після повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки усіх зібраних та перевірених доказів.
Одночасно слідчий суддя приходить до висновку, що заявником ОСОБА_3 не наведено переконливих доводів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових),процесуальних дій будуть встановлені достатні дані, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлені вимоги до постанови слідчого, прокурора. Зокрема постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 04.12.2020 року про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи на вищевикладене , слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 93,110, 284,303-305,309, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000386 від 27.05.2020 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення повного тексту ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1