Провадження № 1-кп/344/907/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, номер паспорта: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.08.2020, близько 16 год., ОСОБА_5 , знаходилася перед сходами, що розміщенні перед входом у ігрову кімнату «Фантазія», яка знаходиться по вул. Івасюка, 11, у м. Івано-Франківську.

Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_5 побачила дитячу коляску, в якій знаходилася жіноча сумка, яка належить потерпілій ОСОБА_4 . У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій неправомірний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрала жіночу сумку марки «Figlimon», моделі «Simple», чорного кольору, вартістю 669,67 грн., у якій знаходилися: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy М31», червоного кольору), вартістю 5251,89 грн., мобільний телефон марки «Huawei», моделі «Р Smart Plus», вартістю 1950 грн., що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/109/14-619ТВ/20 від 04.09.2020 року.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 із викраденим майном покинула місце вчинення кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядилася на власнийрозсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 7871,56 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю. Пояснила суду, що вона дійсно 19 серпня 2020 року близько 16 год. 00 хв. перебуваючи в АДРЕСА_3 викрала з дитячої коляски, яка знаходилась, перед входом в заклад «Фантазія», жіночу сумочку в якій знаходились два мобільні телефони, один з них здала в ломбард, кошти витратила на власні потреби. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та врахувати її стан здоров`я, в майбутньому має намір відшкодувати потерпілій завдану шкоду .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо покарання обвинуваченій покладається на розгляд суду, просить задоволити цивільний позов та стягнути з обвинуваченої 7871,56 гривень заподіяної шкоди.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачена негативно ставиться до вчиненого, її вік, щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 слід задоволити, оскільки розмір заподіяної шкоди не оспорюється учасниками судового провадження та визнається самою обвинуваченою.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволити. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 7871 (сім тисяч вісімсот сімдесят одну) гривню 56 копійок матеріальної шкоди.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 15 копійок витрат за проведення судової експертизи.

Речові докази DVD-R диск із відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1