Справа № 308/8583/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/26/20, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31. 10. 2019.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги представника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , поданої в порядку ст. ст. 284, 307 КПК України, в частині вимог щодо скасування повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 358 КК України від 16. 05. 2019 у кримінальному провадженні № 0000023 щодо ОСОБА_5 .
Із матеріалів судового провадження вбачається, що 16. 05. 2019 старшим слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25. 02. 2019, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження за скаргою представника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , поданої в порядку ст. ст. 284, 307 КПК України, в частині вимог щодо скасування повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 358 КК України від 16. 05. 2019 у кримінальному провадженні № 0000023 щодо ОСОБА_5 .
У поданій слідчому судді скарзі адвокат ОСОБА_6 ставив питання про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України від 16. 05. 2019 у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023. В обґрунтування вимог скарги вказував на те, що таке повідомлення ґрунтується на неналежних доказах, що свідчить про непричетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Також зазначав, що слідчим в порушення вимог КПК України 16. 05. 2019 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 без участі адвоката, чим позбавлено ОСОБА_5 конституційного права на захист.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 16. 05. 2019 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні №0000023 відповідає

-2-

вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_5 причетний до використання завідомо підробленого документа. При цьому слідчим суддею враховано, що повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру, а доводи захисника щодо оцінки доказів з точки зору їх допустимості та достатності для доведеності вини, можуть бути перевірені тільки під час досудового розслідування. Також слідчий суддя прийшов до висновку про те, що всупереч наведеним у скарзі ОСОБА_6 доводам, під час повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчинені злочину, слідчим не порушено право останнього на захист, оскільки відповідно до змісту ч. 1 ст. 42, 46, 53, ч. 3 ст. 111, ч. 1 ст. 278 КПК України, вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру не передбачало обов`язкової участі захисника. При цьому слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 16. 05. 2019 під час вручення повідомлення про підозру було роз`яснено його права, вручено пам`ятку, про що свідчать підписи ОСОБА_5 , без жодних зауважень чи застережень останнього.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просять ухвалу слідчого судді від 31. 10. 2019 та повідомлення про підозру від 16. 05. 2019 ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні №0000023 скасувати, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Ставлять питання про дослідження апеляційним судом оригіналу листка непрацездатності серії АДД №199130 від 06. 10. 2017 та встановити порушення органом досудового слідства вимог ст. 219 КПК України. В обґрунтування апеляційних вимог вказують на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також посилаються на ті самі доводи, які викладені у скарзі та стверджують, що наявні докази не доводять причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Також вказують і на те, що слідчий суддя проігнорував порушення права на захист ОСОБА_5 при врученні йому повідомлення про підозру.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. Крім того апеляційний суд враховує думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які наполягали на розгляді апеляційної скарги у відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , на підтримання вимог поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Цих вимог кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею дотримано.

-3-

Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України.

Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що старшим слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000023, розпочатого 25. 02. 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
16. 05. 2019 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Слідчий вважав установленим, що сукупність доказів є достатньою для переконання в тому, що саме ОСОБА_5 є особою, яка причетна до використання завідомо підробленого документа, а отже і для повідомлення йому про підозру.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту цієї норми випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо,

-4-

що найменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК України не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.
Цього припису кримінального процесуального закону слідчий суддя дотримався. В ухвалі він зазначив, що наявна сукупність доказів, на його думку, давали слідчому підстави підозрювати ОСОБА_5 в указаному діянні.
Скарга підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, оскільки викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_5 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.
Колегія суддів враховує і те, що частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23. 10. 1994, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
На переконання колегії суддів, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21. 04. 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що

-5-

особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні кримінального провадження до суду.
Що стосується доводів підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які викладені в апеляційній скарзі щодо порушення права на захист ОСОБА_5 під час виконання слідчим вимог ст. 278 КПК України, то вони є безпідставними, оскільки спростовуються висновками слідчого судді, з якими погоджується колегія суддів, з таких підстав.
Положеннями ст. 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Відповідно до змісту ч. ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків не прибуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст. ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчий оголосив ОСОБА_5 повідомлення про підозру, шляхом зачитування тексту підозри, тобто фактично ознайомив з її змістом, відповідно до вимог ст. 136 КПК України.
Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист є одним з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України) та фундаментальним для кримінального процесу.
Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України, забезпечення права на захист віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Поряд із загальними гарантіями права на захист, як однією з основних засад кримінального провадження, законодавцем встановлено додаткові гарантії, а саме випадки, коли участь захисника є обов`язковою в кримінальному провадженні.
Норми статті 52 КПК передбачають випадки обов`язкової участі захисника у кримінальному процесі.

-6-

Тому, на думку апеляційного суду слідчий суддя вмотивовано зауважив на відсутність вимоги закону, щодо обов`язкової участі захисника безпосередньо під час виконання вказаних законом дій, зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що під час повідомлення про підозру, слідчим були роз`яснені ОСОБА_5 процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Таким чином, слідчим суддею досліджені всі обставини, які підлягали перевірці, надана їм правова оцінка та зроблений правильний висновок про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , з чим погоджується і колегія суддів.
З огляду на викладене, зазначені в скарзі підстави, з яких підозрюваний та його захисник просять скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 не є визначеними законом підставами для скасування підозри та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, під час апеляційного розгляду було встановлено, що 11. 09. 2019 відносно ОСОБА_5 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023, який 16. 09. 2019 затверджено прокурором Ужгородського місцевої прокуратури.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31. 10. 2019, якою відмовлено у задоволенні скарги представника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , поданої в порядку ст. ст. 284, 307 КПК України, в частині вимог щодо скасування повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 358 КК України від 16. 05. 2019 у кримінальному провадженні № 0000023 щодо ОСОБА_5 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: