Справа № 135/1148/20
Провадження № 1-в/135/69/20
У Х В А Л А
іменем України

03.11.2020 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області подання старшого інспектора Ладижинського міського відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з ч. 1 ст. 78 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 12.01.2018 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
15.09.2020 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло подання старшого інспектора Ладижинського міського відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 . Вимоги даного подання обґрунтовує тим, що закінчився іспитовий строк. Відповідно до довідок Ладижинської міської ради, компрометуючими матеріалами міська рада відносно ОСОБА_5 не володіє. Протягом строку перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації м. Ладижин Вінницької області ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони. Засуджений систематично з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації в м. Ладижин та надавав письмові пояснення стосовно своєї поведінки в побуті та громадських місцях, стосунків з родичами та сусідами. Відповідно до інформації, наданої Шевченківським районним судом м. Києва від 02.04.2019 ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України. Дане кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, рішення по даній справі не винесено.
Враховуючи зазначене вище, старший інспектор Ладижинського міського відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітан внутрішньої служби ОСОБА_4 просив вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом покарання.
Представник органу пробації ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 подання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного подання, вважає, що підстав для звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не має. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинив два злочини за ч. 2 ст. 186 КК України, кримінальне провадження відносно нього перебуває у Шевченківському районному суді м. Києва та ч. 2 ст. 309 КК України, кримінальне провадження відносно якого також знаходиться в суді. Вказана обставина вказує на те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, має стійкий нахил до скоєння правопорушень. Висновок органу пробації щодо наявності підстав для звільнення засудженого від покарання, є помилковим, суперечить нормам ст. 78 КК України, оскільки не враховано те, що випробування засудженого в якості обов`язкових елементів серед інших включає обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину, а не наявність обвинувального вироку.
Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, матеріали особової справи №6/2018, заслухавши думку учасників справи, суд вважає, що дане подання не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 12.01.2018 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Згідно з матеріалами особової справи №6/2018, розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України надійшло до уповноваженого органу пробації 28.02.2018. Цього ж числа ОСОБА_5 взятий на облік уповноваженого органу пробації.
Початок строку відбуття покарання 12.01.2018. Кінець строку 12.01.2019.
Згідно з довідкою №2.1-05-1859 від 10.08.2020, виданою виконавчим комітетом Ладижинської міської ради, вбачається, що на ОСОБА_5 в міську раду компрометуючих матеріалів не надходило.
В період іспитового строку ОСОБА_5 вчинив новий злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про які внесено 26.09.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010282. Відносно ОСОБА_5 був складений обвинувальний акт та направлений до Шевченківського районного суду м. Києва для судового розгляду по суті. На даний час судове рішення по даній справі не прийнято.
Також в період іспитового строку ОСОБА_5 вчинив злочин за ч. 2 ст. 309 КК України, відомості про які внесено 09.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338. Відносно ОСОБА_5 був складений обвинувальний акт та направлений до суду. На даний час судове рішення по даній справі не прийнято.
Зазначені обставини також підтверджуються вимогою УІЗ ГУНП у Вінницькій області від 04.08.2020, з якої видно, що ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 309 КК України.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
З роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання
Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71, ст. 72 КК України.
Таким чином суд погоджується з позицією прокурора про те, що до розгляду кримінальних проваджень по суті щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені злочину за ч. 2 ст. 186 КК України про, що 26.09.2018 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010282 та кримінального провадження за ч. 2 ст. 309 КК України є неможливим вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів не вчинення ним злочину у період іспитового строку.
Враховуючи вказане вище, суд вважає безпідставними доводи представника Ладижинського міського відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, щодо наявності підстав для звільнення засудженого від покарання, оскільки відсутній обвинувальний вирок за злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 309 КК України, які ним вчинені в період іспитового строку, оскільки вони є помилковими та такими, що суперечать нормам ст. 78 КК України.
Представником не враховано те, що випробування засудженого в якості обов`язкових елементів серед інших включає обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину, а не наявність обвинувального вироку.
Між тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушують такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність перед законом і судом.
Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі ст. ст. 369 - 372, 376, п. 9 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання старшого інспектора Ладижинського міського відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ладижинський міський суд.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя