У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №00002601, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
Слідча СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні за №00002601, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про накладення арешту на майно, у якому просить накласти арешт на тимчасово вилучені речі під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору з написом не передній панелі зверху «Samsung»;

- мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору з написом не кришці знизу «Samsung»;

- мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору з написом «DUOS» на кришці телефону, з написом не передній панелі зверху «Samsung»;

- брелок до автомобілю чорного кольору за емблемою «PORSHE» з ключем та флеш-картою білого кольору на зв`язці;

- розкладний ніж розміром 8 см, складний, із значками у вигляді «ромбів», «трефів», «черві» та «піки», упаковані у спеціальний пакет МВС НПУ ЕХРТ0210602.

В обґрунтування вимог клопотання слідча посилається на те, що 25 жовтня 2020 року о 02 годині 35 хвилин, при проведенні огляду місця події за адресою: м. Ужгород, перехрестя вулиць Сечені та Бєлінського встановлено, що біля гр. ОСОБА_4 наявний предмет, схожий на автоматичну зброю з нанесеним номерним позначенням НОМЕР_1 , який згідно висновку балістичної експертизи № 1/487 від 25 жовтня 2020 року є нарізною вогнепальною зброєю, яка виготовлена (відновлена) в саморобний спосіб, шляхом переробки макета массогабаритного (ММГ) автомату АКМ, калібру 7,62x39мм, з серійним номером № НОМЕР_2 , 1960 року випуску. Надана на дослідження зброя виготовлена шляхом переробки в саморобний спосіб макета массогабаритного (ММГ) автомату АКМ промислового виготовлення. В наданому на дослідженні стані зброя придатна для проведення одиночних пострілів, патронами калібру 7,62x39 мм який вилучено. Також в ході огляду, вилучено речі, на які необхідно накласти арешт з метою їх збереження:

- мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору з написом не передній панелі зверху «Samsung»;

- мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору з написом не кришці знизу «Samsung»;

- мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору з написом «DUOS» на кришці телефону, з написом не передній панелі зверху «Samsung»;

- брелок до автомобілю чорного кольору за емблемою «PORSHE» з ключем та флеш-картою білого кольору на зв`язці;

- розкладний ніж розміром 8 см, складний, із значками у вигляді «ромбів», «трефів», «черві» та «піки», упаковані у спеціальний пакет МВС НПУ ЕХРТ0210602.

Слідча вказує, що зазначені вище речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим 25 жовтня 2020 року вказані вилучені речі відповідно до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.

Вивчивши подане клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, вищезазначених вимог закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України при розгляді питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий за змістом клопотання вказує на те, що 25 жовтня 2020 року вказані вилучені речі, про які йде мова в клопотанні, визнані речовими доказами, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України. Однак, до матеріалів клопотання вказану постанову слідча не додає, проте метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно вказує саме збереження речових доказів.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає неможливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідча.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до зазначених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №00002601, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про накладення арешту на майноповернути Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1