ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/2862/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3126/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю в режимі
відеоконференції
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 серпня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 серпня 2020 року задоволено клопотання прокурора, продовжено ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.10.2020 року, з заставою у розмірі 43 940 грн.
Не погодившись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 серпня 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не доведеним. Прокурором не надано суду доказів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою. Суддею не вказано чому не можливо застосувати відносно обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, непов`язаних з позбавленням волі. Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд не врахував, що ОСОБА_8 розкаявся у вчинених злочинах, співпрацював зі слідством, надавав стабільні та правдиві покази.

Вислухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При розгляді клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою судом враховано продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також наявність обставин, які виправдовують подальше його перебування під вартою.
Мотиви прийнятого суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, так і потерпілих.
Враховуючи особу ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, 5 епізодів злочинів, раніше не судимий, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, без законних джерел доходу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
З висновками судді погоджується і апеляційний суд, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на даній стадії судового процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченим покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.
Відомостей про захворювання, які перешкоджають або унеможливлюють перебування обвинуваченого під вартою суду апеляційної інстанції не надано.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, які свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу обвинуваченого, спростовують доводи апеляційної скарги про недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 серпня 2020 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 серпня 2020 року про продовження ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді