Справа № 991/523/21
Провадження1-кс/991/543/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , старшого детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність детектива, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального кодексу України,

установив:

27 січня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України, процесуального керівника прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0000365 від 02.06.2017, вчинити дію, а саме повернути ОСОБА_5 кошти у сумі 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) доларів США та 102 000 (сто дві тисячі) Євро, вилучені 27.12.2019 під час обшуку житла, проведеного у межах кримінального провадження № 0000348 від 24.04.2019, за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , арешт з яких скасовано ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021 у справі № 991/10440/20.

Скарга обґрунтована тим, що детективами Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 від 02.06.2017.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021 у справі № 991/10440/20, у межах вказаного кримінального провадження, скасовано арешт, накладений ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду на майно, а саме: грошові кошти у сумі 119 000 доларів США та 102 000 Євро, вилучені 27.12.2019 під час обшуку житла, проведеного за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст вказаної ухвали отримано Національним бюро 18.01.2021 та зареєстровано за вхідним № 256/639-00.

Наступного дня, 19.01.2021, представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 подано до Національного бюро та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури заяву про виконання ухвали слідчого судді від 11.01.2021.

Однак станом на день звернення до слідчого судді із цією скаргою детективами Національного бюро та прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури майно, що має статус тимчасово вилученого та арешт на яке скасовано, не повернуто ОСОБА_5 як власнику такого майна.
Вказане, на думку адвоката ОСОБА_3 , свідчить про бездіяльність уповноважених осіб Національного бюро, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що стало підставою звернення до суду із скаргою.
Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, з викладених у ній підстав, просив задовольнити.

Детектив Національного бюро ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував. Зазначив, що ухвалою слідчого судді від 11.01.2021 скасовано арешт на готівкові кошти, вилучені 27.12.2019 за місцем проживання ОСОБА_6 . Представники Національного бюро під час проголошення вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді були відсутні, а повний текст ухвали надійшов до Національного бюро - 18.01.2021. Вказане судове рішення адресоване безпосередньо детективу ОСОБА_4 , однак, він у період з 18 по 20 січня 2021 року перебував за межами міста Києва у зв`язку із проведенням слідчих дій. Отримавши, після прибуття до міста Києва, заяву представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про виконання ухвали слідчого судді та ухвалу слідчого судді, ним вжито заходів щодо встановлення місця знаходження коштів, та направлено звернення для розгляду цієї заяви за належністю до відповідного підрозділу Національного бюро. Тому підстави стверджувати про наявність бездіяльності з боку органу досудового розслідування відсутні. Зазначив, що наразі виконати судове рішення від 11.01.2021 та направити повідомлення про його виконання слідчому судді не виявляється за можливе, у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді від 29.01.2021 накладено арешт на вказані готівкові кошти, яка виконується негайно.

Спеціалізована антикорупційна прокуратура явку представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Відсутність представника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Слідчий суддя, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 та детектива, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у тому числі, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно із ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у тому числі, у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 2, 3 цієї статті копія судового рішення про повне скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Тобто, хоча відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, однак, з урахуванням норм п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, належним виконанням вимог ст. 169 КПК України буде повернення майна володільцю тимчасово вилученого майна чи іншій особі, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021 у справі № 991/10440/20 скасовано арешт, накладений 04.02.2020 ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у справі № 991/908/19, провадження № 11-сс/991/100/20, на майно, а саме: грошові кошти у сумі 119 00 (сто дев`ятнадцять тисяч) доларів США та 102 000 (сто дві тисячі) Євро, вилучені 27.12.2019 під час обшуку житла, проведеного в рамках кримінального провадження № 0000348 від 24.04.2019, за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що 19.01.2021 із заявою про виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021 до Національного бюро та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури звернувся представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 .

Підставою для звернення із такою заявою, як стверджував у судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , є те, що відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді від 11.01.2021 задоволено клопотання представника власника майна ОСОБА_5 , що встановлено слідчим суддею на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 17.04.2020.
Так, в мотивувальній частині ухвали слідчого судді від 11.01.2021 зазначено, що із долучених до клопотання матеріалів встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17.04.2020 у справі № 757/14040/20-ц визнано дійсним правочин договір зберігання грошових коштів у розмірі 119 000 доларів США та 102 000 Євро, а саме: номіналом по 100 доларів США у кількості 1190 купюр, номіналом по 100 Євро у кількості 768 купюр, номіналом по 50 Євро у кількості 500 купюр, номіналом 20 Євро одна купюра, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 23.12.2019.
Постановляючи ухвалу від 11.01.2021 слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки у судовому засіданні в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду не досліджено обставини належності грошових коштів ОСОБА_5 через відсутність на той час рішення Печерського районного суду міста Києва про визнання дійсним правочину зберігання, підстав для подальшого арешту майна ОСОБА_5 у кримінальному провадженні немає.
Питання значення рішень інших судів у кримінальному провадженні регламентовано у ст. 90 КПК України, відповідно до якої, зокрема, встановлено, що рішення національного суду має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Ухвала слідчого судді від 11.01.2021, у якій міститься посилання на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17.04.2020, не вирішує питання допустимості доказів, тому у розумінні норм Кримінального процесуального кодексу України, не може мати преюдиціального значення під час розгляду скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у неповерненні майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

У той же час, частиною 12 ст. 100 КПК України визначено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.

Однак, рішення Печерського районного суду міста Києва від 17.04.2020 адвокатом ОСОБА_3 до матеріалів скарги, яка є предметом розгляду слідчого судді, не надано.

Доказів того, що вказаним судовим рішенням чи іншим судовим рішенням, прийнятим в порядку цивільного судочинства, встановлено право власності на вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 кошти за ОСОБА_5 , адвокатом не надано.
Разом з цим, відповідно до ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин та враховуючи вимоги ст. 90 КПК України, слідчий суддя критично оцінює посилання адвоката на відсутність у нього обов`язку доводити обставини, викладені в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021, щодо статусу власника майна ОСОБА_5 з огляду на те, що в кожному окремому випадку слідчий суддя/суд розглядає подане клопотання/скаргу в межах заявлених у ньому вимог та досліджує надані учасниками докази, обсяг і зміст яких може відрізнятися від тих, які містяться у матеріалах інших справ.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 є володільцем вилучених коштів, арешт яких скасовано, є необґрунтованими.
Разом з цим, як слушно зазначив адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні, в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021 не покладено обов`язку повернення коштів ОСОБА_5 .
Доказів того, що ОСОБА_6 чи його представники зверталися до детектива чи прокурора про повернення вилученого у нього майна, арешт якого скасовано ухвалою слідчого судді від 11.01.2021, матеріали справи також не містять.
Існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, визначеного в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, зумовлює саме невиконання процесуального обов`язку щодо негайного повернення майна певній особі. При цьому, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 169 КПК України, детектив після отримання судового рішення про скасування арешту повинен негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді
Відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, визначено, що у разі коли гроші (у готівковій формі) у національній валюті України чи іноземній валюті не містять слідів кримінального правопорушення, вони можуть передаватись уповноваженому банку без зазначення їх номіналу та номерів банкнот та зараховуватися на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) або у разі письмової відмови банку передаватися для зберігання в індивідуальних сейфах уповноваженого банку.(Пункт 21 Порядку)

З долучених до матеріалів справи детективом ОСОБА_4 документів встановлено, що Управлінням бухгалтерського обліку та звітності Національного бюро 11.02.2020 прийнято від детектива ОСОБА_7 грошові кошти, що не містять слідів кримінального правопорушення, вилучених у кримінальному провадженні № 0000348 від 24.04.2019 у сумі 119 000 доларів США та 102 000 Євро для внесення на депозитний рахунок Національного бюро у Державному експортно-імпортному банку України. У подальшому вказані кошти передані в АТ «Укрексімбанк», однак частина з них а саме: 350 Євро та 1100 доларів США не прийняті у зв`язку з тим, що банкноти мають ознаки неплатіжності, що підтверджується службовою запискою від 11.02.2020, квитанціями до прибуткового касового ордеру № 3, 4 від 11.02.2020, листом на адресу Начальника Операційного управління АТ «Укрексімбанк».

Встановлено, що старший детектив ОСОБА_4 28.01.2021 звернувся до директора Національного бюро із службовою запискою стосовно вирішення питання про повернення грошових коштів, вилучених під час обшуку 27.12.2019 житла ОСОБА_6 , у якій, у зв`язку з неможливістю виконати ухвалу слідчого судді від 11.01.2021, висловив пропозицію передати на розгляд до Управління бухгалтерського обліку та звітності звернення адвоката ОСОБА_3 № П-710 від 19.01.2021 та ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021, що підтверджується матеріалами справи.

За наведених вище обставин зі сторони детектива Національного бюро не вбачається допущення бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, оскільки детективом вживалися заходи з виконання ухвали слідчого судді від 11.01.2021.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що на даний час правові підстави для виконання детективами Національного бюро та прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури вимог ст. 169 КПК України відсутні, оскільки, як зазначено адвокатом ОСОБА_3 у клопотанні від 01.02.2021 про відкладення розгляду скарги та не заперечувалось ним і детективом під час судового засідання, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.01.2021 на вказані кошти повторно накладено арешт, а відповідно до ст. 175 КПК України така ухвала виконується негайно.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 7, 169, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1