Справа № 645/5685/19
Провадження № 1-кс/645/1475/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0002142 від 04.09.2019 року, накладеного ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 від 06.09.2019 року,
в с т а н о в и в:
10.11.2020 року ОСОБА_4 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.09.2019 року у межах кримінального провадження № 0002142.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 27.10.2019 року її та її сина ОСОБА_3 було викликано до допит у якості свідків до слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні № 0002142 від 04.09.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час допиту їй стало відомо, що на квартиру, яку вона придбала на підставі договору купівлі - продажу від 02.09.2019 року, за адресою: АДРЕСА_2 , накладено арешт ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.09.2019 року. Також зазначила, що вона є добросовісним покупцем, договір купівлі- продажу від 02.09.2019 року посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 з дотриманням усіх норм законодавства, квартира придбана за ринковою ціною. Заявника, як власника квартири, у судове засідання з розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру викликано не було, тому вона не могла подавати свої заперечення. Постановою старшого інспектора СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 06.11.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002142 від 04.09.2019 року, закрито у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, однак, питання щодо скасування арешту на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , у вищезазначеній постанові не вирішено. Також заявник зазначає, що зважаючи на те, що вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, наявність арешту на квартиру продовжує незаконно обмежувати її, як добросовісного набувача, щодо реалізації свого права власності.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити та скасувати арешт з вказаної квартири, належної заявнику.

Представники СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області а також Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

З копії постанови старшого інспектора СД Немишлянського відділу ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 06.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_8 , яка є потерпілою у кримінальному провадженні № 0002142 від 04.09.2019 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження № 0002142 від 04.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР від 04.09.2019 року, до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що невстановлені особи, шляхом шахрайства, за адресою: АДРЕСА_2 , заволоділи майном ОСОБА_8 (ІТС ІПНП 19446). За даним фактом відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002142 04.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.09.2019 року з метою забезпечення збереження речового доказу по кримінальному провадженню № 0002142 від 04.09.2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження у будь-який спосіб.

Слідчим суддею встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 179957248 від 05.09.2019 року, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .
Також встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , ОСОБА_8 була власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі вказаного договору.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, лише на стадії досудового розслідування.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
З постанови старшого інспектора СД Немишлянського відділу ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 06.11.2020 року вбачається, що кримінальне провадження № 0002142 від 04.09.2019 року, в межах якого був накладений арешт на майно ОСОБА_4 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , закрито у зв`язку зі встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Таким чином, закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002142 від 04.09.2019 року виключає можливість звернення власника або володільця майна до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 05 2019 року № 372/2904/17-ц, а також у постанові Верховного Суду України від 15.05.2013 року № 6-26цс13, сформульовані правові позиції, відповідно до яких кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження, арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість.
Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.
Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.
Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.
З огляду на викладене, судом, установленим законом для вирішення заявленого в клопотанні ОСОБА_4 питання, є суд цивільної юрисдикції, вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції та не завдасть шкоди інтересам кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0002142 від 04.09.2019 року та одночасно слідчий суддя роз`яснює право заявника на вирішення питання щодо скасування арешту майна у порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0002142 від 04.09.2019 року, накладеного ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 від 06.09.2019 року (справа 645/5685/19, провадження №1-кс/645/2687/19).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17.11.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1