Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1458/20
№ провадження 1-кп/541/226/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика багачка, Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :

За обвинувальним актом, 01.07.2020 близько 01 години ОСОБА_5 , правомірно перебував в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де під час розмови з мешканцем будинку ОСОБА_6 помітив на столі належний останньому мобільний телефон «Nokia 1100», в ході чого в нього виник намір та бажання на відкрите викрадення чужого майна. З даною метою реалізації раптового виниклу умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії є явними для ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, нехтуючи запереченнями присутнього потерпілого щодо вчинюваних протиправних дій, відкрито взяв до рук мобільний телефон «Nokia 1100», вартість якого відповідно до висновку експерта становила 248 гривень 33 копійки, та таким чином відкрито протиправно заволодів даним майном.

Після цього, ОСОБА_5 з вищевказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, до кінця, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 248 гривень 33 копійки.

Протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані по ст. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

23 липня 2020 року у даному кримінальному провадження між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді 120 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

В поданій на затвердження суду угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України. Даний злочин згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та таку угоду просить затвердити.

Захисник ОСОБА_4 просила угоду між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 затвердити, як таку, що відповідає вимогам закону.

Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України, угоду просить затвердити на призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 23 липня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000550.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому по ст. 186 ч.1 КК України узгоджене сторонами покарання у виді 120 годин (сто двадцяти годин) громадських робіт.
Речовим доказом по справі мобільним телефоном «Nokia 1100», що перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд.

Процесуальні витрати по справі в сумі 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок), які пов`язані із залученням експерта, стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7