КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2020 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРЛР за №0000227 від 04.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя виходив з того, що в судовому засіданні не підтверджено, що вилучені речі є засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, предметом якого можуть бути грошові кошти, які підлягають сплаті як податки і збори (обов`язкові платежі), що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку, а не товарно-матеріальні цінності.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, а саме речові докази, які вилучені 28 травня 2020 року за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 3-А у ході обшуку у кримінальному провадженні №0000227.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що вилучене майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим наявні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене у клопотанні. Прокурор зазначає, що висновок експерта за результатами проведення дослідження №1-06/03/2020-дос, став підставою для реєстрації даного кримінального провадження. Додає про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України та невідповідність ухвали слідчого судді фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні десятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000227, відомості про яке 04.05.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.
01.06.2020 прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києваз клопотанням про накладення арешту на речові докази, які вилучені 28.05.2020 під час проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. № 3 А, що використовуються ОСОБА_7 (іпн. НОМЕР_1 ) та на праві власності належать гр. ОСОБА_8 (іпн. НОМЕР_2 ) на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, провадження №1-кс/761/8786/2020, у кримінальному провадженні №0000227.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2020 року відмовлено у задоволенні даного клопотання прокурора про арешт майна.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Так, представленими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що десятим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0000227 відповідно до фабули якого, фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , діючи умисно в період 2019-2020 років, шляхом приховування від митного контролю товарно-матеріальних цінностей, ввезених на територію України без сплати ПДВ та мита, реалізованих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 через мережу Інтернет із використанням сайтів: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ін., а також реквізитів для оплати за товар, пов`язаних осіб, серед яких ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , умисно ухилилися від сплати податків на загальну суму 3 241 278,83 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами проведення дослідження, та призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів в значних розмірах.
Згідно висновку експерта за результатами проведення дослідження, встановлено, що в порушення вимог п.293.5, п.293.8 ст.293, п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України сума втрат бюджету у вигляді несплаченого єдиного податку другої групи за 2019 рік складає 2 327 940, 03 грн., та податку на додану вартість за січень 2020 року у розмірі 913 338, 80 грн., загалом 3 241 278, 83 грн., що є значним розміром.
В обґрунтування підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, прокурором до клопотання додано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанову про призначення групи слідчих від 04.05.2020, постанову про визначення групи прокурорів від 06.05.2020, висновок експерта за результатами проведення дослідження №1-06/03/2020-дос від 06.03.2020, протокол огляду від 07.05.2020, рапорт начальника оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_21 , протокол допиту ОСОБА_22 від 12.05.2020, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.2020, якою надано слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000227 дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , що використовуються ОСОБА_7 (іпн. НОМЕР_1 ) та на праві власності належать гр. ОСОБА_8 ( іпн. НОМЕР_2 ), протокол обшуку від 28.05.2020, розписку ОСОБА_23 від 28.05.2020, постанову про визнання та приєднання до справи речових доказів від 28.05.2020.
Разом з тим, колегія суддів дослідивши додані ініціатором клопотання матеріали, дійшла висновку про відсутність належного обгрунтування необхідності накладення арешту на майно, а саме речові докази, вилучені 28.05.2020 під час проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на наступне.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що висновок експерта за результатами проведення дослідження №1-06/03/2020-дос став підставою для реєстрації даного кримінального провадження, на переконання колегії суддів, не можуть бути підставою для арешту майна, оскільки згаданий висновок не є доказом у розумінні ст. 84 КПК України, з огляду на ті обставини, що він не був отриманий в кримінальному провадженні за правилами ст.ст. 101, 102 КПК України, а слугував підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Необхідним буде звернути увагу на наявний у матеріалах провадження рапорт начальника оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_21 , який не містить посилань на ціну електроніки, яка реалізовувалась через інтернет-магазин, у зв`язку із чим неможливо погодитись або не погодитись, що така ціна є нижчою від ринкових та офіційних представників вказаних у рапорті торгівельних марок (а.с. 33-34).
Не містить таких даних стосовно ціни і протокол допиту Кокизи від 12.05.2020 (а.с. 35-40).
Необхідним буде також зазначити, що відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.2020, якою надано слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000227 дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , що використовуються ОСОБА_7 (іпн. НОМЕР_1 ) та на праві власності належать гр. ОСОБА_8 ( іпн. НОМЕР_2 ), слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення не облікованих товарно-матеріальних цінностей, комп`ютерної техніки, жорстких дисків, засобів мольного зв`язку (мобільних телефонів), печаток, штампів, кліше фізичних осіб-підприємців, грошових коштів набутих кримінально протиправним шляхом та доходів від вчинення кримінального правопорушення, оскільки слідчим не конкретизовано індивідуальні та родові ознаки речей і документів, які планується відшукати, не обгрунтовано значення вказаних речей в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження за правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 212 КК України, а також не доведено, що вказані речі та документи знаходяться у вказаному в клопотанні приміщенні (а.с. 41-45).
Враховуючи наведене, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, обґрунтовано відмовив у його задоволенні.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРЛР за №0000227 від 04.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва ОСОБА_6 ,залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ________________________ _______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4