ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7704/19 Номер провадження 11-сс/814/878/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 11 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області, та накладено арешт майно, а саме: мобільний телефон марки „Samsung ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку „Водафон, вилучене 08.09.2020 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 .
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчими ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000950 від 24.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст.185 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, 23.08.2019 року, в період часу з 09.20 год. по 13.30 год., невідома особа, з приміщення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрала грошові кошти та ювелірні вироби, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди.
24.12.2019 року, в період часу з 07.00 год. по 16.00 год., невідома особа, з приміщення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрала золоті вироби та травматичний пістолет „Форт-12, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди.
01.04.2020 року, в період часу з 08.00 год. по 10.00 год., невідома особа, з приміщення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , таємно викрала грошовій кошти в розмірі 1 100 000 грн., 40 000 доларів США, пістолет „ПМР та одноствольну рушницю, чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 .
08.09.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 03.08.2020 року, було проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки „Samsung ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку „Водафон.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, власник майна подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Вказав, що на даний момент ОСОБА_8 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст.185 КК України, а тому він фактично являється третьою особою у даному кримінальному провадженні. Вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.64-2 КПК України правом на звернення із клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи наділений виключно прокурор. В даному випадку, слідчий являється не уповноваженою на звернення із відповідним клопотанням особою.
Прокурор та власник майна, будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час слухання в судове засідання не з`явились. Прокурор надіслав на адресу апеляційного суду заяву про розгляд провадження за його відсутності. Власник майна ОСОБА_8 про причини своєї неявки суд не повідомив.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.
Як вбачається із матеріалів провадження, мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного зв`язку визнано речовими доказами. З огляду на протокол обшуку від 08.09.2020 року, витяг з ЄРДР, є достатні підстави вважати, що вилучені телефон та сім-картка можуть мати відношення до кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст.185 КК України, та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, вилучення мобільного телефону та сім-картки необхідне для проведення експертиз, а тому їх повернення на зберігання власнику на даний момент є неможливим, оскільки такий захід не забезпечить дієвості цього кримінального провадження.

Щодо доводів представника про неможливість накладення арешту на майно особи, якій не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Таким чином, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна необхідно накласти арешт на мобільний телефон та сім-картку оператора мобільного зв`язку. Отже, висновок слідчого судді про необхідність задоволення клопотання слідчого є правильним.
Не узгоджуються з вимогами закону і доводи апелянтів щодо відсутності процесуальних повноважень у слідчого, у розумінні положень ч.2 ст.64-2 КПК України, на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Положеннями ч.1 ст.171 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Такими особами є прокурор та слідчий за погодженням з прокурором.
В свою чергу, норми ст.64-2 визначають лише права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна.
Як вбачається з матеріалів провадження, ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000950 від 24.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст.185 КК України.
З клопотанням про арешт майна в межах даного провадження до слідчого судді звернувся ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 , за погодженням прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_13 .
Таким чином, в даному випадку, з огляду на приписи ст.171 КПК України, слідчий є належною процесуальною особою, а тому, за наявності погодження прокурора, наділений правом на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Враховуючи викладене, твердження апелянтів про безпідставність накладення арешту на майно є необґрунтованими, а ухвала слідчого судді є законною і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 11 вересня 2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000950 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4