Житомирський апеляційний суд
Справа №273/2219/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, повернуто прокурору, -

в с т а н о в и в :
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що висновок суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України в частині формулювання обвинувачення є помилковим, оскільки в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення. Крім того, вважає, що ОСОБА_7 , будучи повідомленою про підозру та допитаною в якості підозрюваної, жодних зауважень чи вимог роз`яснити обставини інкримінованого їй злочину не заявляла, а тому вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою.

В ухвалі суду зазначено, що до Баранівського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 12.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_8 заявила клопотання про повернення обвинувального акту, мотивувавши його тим, що обвинувачення висунуте ОСОБА_7 є не в повній мірі сформованим та не містить об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.
Враховуючи, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутнє висунуте органом досудового розслідування детальне формулювання обвинувачення ОСОБА_7 в розумінні п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, зокрема незрозуміло викладено суть обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені за результатами досудового розслідування кримінального провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, а саме виконання вимог передбачених п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, думку представника потерпілого ОСОБА_9 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути прокурору обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутнє висунуте органом досудового розслідування детальне формулювання обвинувачення ОСОБА_7 в розумінні п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, зокрема незрозуміло викладено суть обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені за результатами досудового розслідування кримінального провадження.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування.

Перелік вимог кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акту регламентується ст. 291 КПК України і цей перелік є вичерпним.
За змістом п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України.

Перевіривши підстави з яких обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки у підготовчому судовому засіданні суд вирішує виключно питання, пов`язані з можливістю призначення обвинувального акту до розгляду і не вирішує питання щодо обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які можуть бути встановлені лише під час судового розгляду, а тому посилання суду на неконкретність та незрозумілість обвинувачення, а також на ту обставину, що в обвинувальному акті незрозуміло викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, є безпідставними.
Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що головний бухгалтер відділу освіти Баранівської міської ради - голова тендерного комітету ОСОБА_7 , будучи службовою особою, виступаючи від імені розпорядника бюджетних коштів, який здійснює закупівлю, внаслідок неналежного виконання юридично обов`язкових, об`єктивно необхідних та реально можливих дій, у порушення принципу економії використання бюджетних коштів, не відмінила процедуру відкритих торгів та в подальшому не відхилила тендерну пропозицію ФОП ОСОБА_11 , що призвело до завищення вартості обладнання згідно договору поставки №269 від 20.07.2017 року та безпідставного перерахування грошових коштів ФОП ОСОБА_11 в сумі 295456,19 грн., чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України (а.п. 12-13).

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті КПК України, так як в ньому з достатньою повнотою відображені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, його правова кваліфікація з посиланням на положення КК України, сформульовано обвинувачення та виконані інші вимоги, передбачені вказаною статтею. До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому відображено дані про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, про прийняті процесуальні рішення, а також відомості про заходи забезпечення кримінального провадження застосовані в ході досудового розслідування.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а отже є такими, що порушують принцип диспозитивності, згідно якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.
Вказання захисником в засіданні апеляційного суду на порушення права обвинуваченої ОСОБА_7 на захист, не є предметом даного апеляційного розгляду. Крім того, зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що ОСОБА_7 , будучи повідомленою про підозру та допитаною в якості підозрюваної, жодних зауважень чи вимог роз`яснити обставини інкримінованого їй злочину не заявляла.

На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: