Справа № 204/7805/20
Провадження № 1-кс/204/1606/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мирноград Донецької області, руського, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який працює на шахті «Свято-Василівська», ГРОЗ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у червні 2014 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у громадянина України ОСОБА_5 , мешканця м.Мирноград Донецької області, під час перебування за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел, направлений на участь у діяльності терористичної організації «ДНР». Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , з метою у подальшому безпосередньо брати участь у проведенні бойових дій на боці представників «ДНР» проти ЗС України, в червні 2014 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибув до будівлі обласної державної адміністрації у м.Донецьк, де здійснювався набір громадян до лав бойовиків незаконних збройних формувань «ДНР». В подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 прибув до м. Слов`янськ Донецької області, де його було зараховано на службу до незаконного збройного формування «Комендантський взвод», при цьому, для подальшого спілкування з представниками незаконних збройних формувань «ДНР» ОСОБА_5 було обрано позивний « ОСОБА_7 ». В липні 2014 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 був направлений для несення служби у вищевказаному незаконному збройному формуванні «ДНР» до блокпосту на околиці м.Слов`янська Донецької області, неподалік с.м.т. Билбасівка, де останній, будучи озброєний вогнепальною гвинтівкою «СКС» (самозарядний карабін Сімонова) та 30 набоями до нього, здійснював 12 годинне чергування з метою захисту території «ДНР» та забезпечення пропускного режиму. Продовжуючи свій злочинний умисел, у вересні 2014 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 вступив до так званого підрозділу охорони Розвідувального Управління «ДНР» з місцем дислокації за адресою: м.Донецьк, вул. Щорса, буд. 48, де здійснював забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорону прилеглої території. В подальшому, у жовтні 2014 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 перевівся до 1-го Слов`янського батальйону «ДНР» з місцем дислокації у м.Шахтарськ Донецької області, де в подальшому проходив службу у 3 відділенні 3 взводу 2 роти на посаді стрілка у званні «рядовий». У середині жовтня 2014 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 у складі підрозділу 2 роти 1-го Слов`янського батальйону «ДНР» був передислокований до с.Нікішине Донецької області, після чого, ОСОБА_5 було видано озброєння, що складалось з вогнепальної автоматичної зброї типу автомат Калашникова («АК-74»), модифікований підствольним гранатометом «ГП-25», спорядженим 120 патронами та 6 зарядами типу «ВОГ-25». У вказаний період ОСОБА_5 здійснював оборону позицій незаконних збройних формувань «ДНР» у с.Нікішине Донецької області, ніс чергування на блокпості, розташованому на дорозі у с.Нікішине у напрямку виїзду до селища Веселе Луганської області. У листопаді 2014 року, більш точної дати та часу не встановлено, 1 Слов`янський батальйон «ДНР» увійшов до складу 1 мотострілкового батальйону 7 окремої мотострілкової бригади «ЛНР» (1 МСБ 7 ОМСБр «ЛНР»). ОСОБА_5 продовжував службу у складі вищевказаного незаконного збройного формування, яке фактично знаходилось під порядкуванням «ЛНР» на територіях Донецької області, здійснюючи оборону позиції незаконних збройних формувань у АДРЕСА_2 та несучи чергування на блокпості. Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у період з листопада 2014 року по січень 2015 року приймав безпосередню участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України. У вищевказаний період часу до проведення АТО у с. Нікішине Донецької області була задіяна військова частина НОМЕР_1 , яка для виконання покладених на неї завдань організувала взводні опорні пункти у вищезазначеному населеному пункті та його околицях. З метою повалення сил військовослужбовців вищевказаної військової частини ОСОБА_5 у складі 1 МСБ 7 ОМСБр «ЛНР» розпочинаючи з 24.10.2014 по 14.02.2015 був задіяний до здійснення обстрілів позиції взводних опорних пунктів військової частини НОМЕР_1 зі стрілецької зброї, РПГ, мінометів. За результатами зазначених обстрілів військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 отримали різного роду поранення, частину військовослужбовців було вбито, військову техніку знищено. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на участь у діяльності терористичних організаціях «ЛНР» та «ДНР», не відмовляючись від нього та бажаючи довести його до кінця, у лютому 2015 році ОСОБА_5 приймав участь у захоплені бойовиками незаконних збройних формувань «ДНР» та «ЛНР» м. Дебальцеве Донецької області. Після взяття бойовиками м. Дебальцеве, ОСОБА_5 у складі 2 взводу 2 роти 1 МСБ 7 ОМСБр «ЛНР» передислокувався до будівлі «Дім Культури» с. Нікішине Донецької області. В подальшому, у складі вищевказаного підрозділу в березні 2015 року ОСОБА_5 перемістився до с. Новогригорівка Донецької області де його було призначено командиром 3 відділення 3 взводу 2 роти 1 МСБ 7 ОМСБр «ЛНР». У період з липня 2015 року по серпень 2015 року, будучи на посаді командира вищевказаного підрозділу, ОСОБА_5 заступав на бойові чергування на позиції незаконних збройних формувань «ЛНР» та «ДНР» у с. Нижнє Лозове Донецької області. У серпні 2015 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_5 у складі 1 МСБ 7 ОМСБр «ЛНР» перемістився до с. Комісарівка Луганської області, де проживав на території колишньої виправної колонії та здійснював охорону складу паливно- мастильних матеріалів незаконного збройного формування, а також охорону території штабу 7 ОМСБр «ЛНР». В подальшому, у період з жовтня 2015 по квітень 2016 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи у м.Дебальцеве Донецької області заступав на чергування на розрахунок зенітної установки 7 ОМСБр «ЛНР». У квітні 2016 року, ОСОБА_5 був звільнений з посади командира 3 відділення 3 взводу 2 роти 1 мотострілкового батальйону 7 окремої мотострілкової бригади «ЛНР» та направлений до м. Брянка Луганської області для здійснення ремонтних та підготовчих робіт для заселення особового складу 1 мотострілкового батальйону 7 окремої мотострілкової бригади «ЛНР». Наприкінці серпня 2016 року ОСОБА_5 звільнився з 1 МСБ 7 ОМСБр «ЛНР» та виїхав на підконтрольну діючій владі України території смт. Новотроїцьке Донецької області.

20 листопада 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Викладені обставини дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, та підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яке надійшло до слідчого відділу Управління з ГВКР Управління за №55/2-4309 від 16.09.2020, з якого вбачається, що до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України причетний ОСОБА_5 ; протоколом огляду мережі Інтернет від 04.04.2019; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 30.03.2019, ОСОБА_9 від 29.03.2020, ОСОБА_10 від 04.04.2019, ОСОБА_11 від 10.10.2019; протоколом обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_5 від 24.04.2019; протоколом огляду вилучених в ході обшуку предметів та документів від 25.04.2019; висновком експерта №34 від 31.05.2019 за результатами проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів; висновком експерта №45 від 15.05.2020 за результатами проведення судової портретної експертизи; висновком експерта №71/2 від 18.06.2020 за результатами проведення судової фототехнічної експертизи; протоколом огляду деталізації телефонних з`єднань оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» від 22.07.2020; протоколом огляду деталізації телефонних з`єднань оператора мобільного зв`язку «лайфселл» від 22.07.2020; протоколом огляду матеріалів отриманих за результатами проведення ДКР СБ України оперативно-технічних пошукових заходів від 18.10.2019.
При цьому, відповідно до ч.6 ст.12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч.1 ст.258-3 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ч.1,2,3 ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж нічний домашній арешт, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст.178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.
Так, слідчим суддею встановлено, що 20 листопада 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України і подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.
Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
У матеріалах провадження є всі дані, які пов`язують підозрюваного з подією злочину.
Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Крім того, прокурором у клопотанні та у судовому засіданні зазначено, що наразі до теперішнього часу існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.
Так, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти з конфіскацією майна або без такої, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може спонукати останнього до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності.
Усвідомлення цього є обставиною яка може сприяти виникненню намірів переховуватися від правосуддя.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України
Що стосується інших ризиків, заявлених прокурором, то слідчий суддя зазначає про їх відсутність, оскільки вони є недоведеними та не підтвердженими матеріалами провадження.
Відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, виходячи з положень ст.181 КПК України.
Оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації; майновий стан підозрюваного; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту у певний період доби з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку, та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, що визначено ч.6 ст.181 КПК України.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із забороною з 22:00 години до 06:00 години залишати житло, за місцем реєстрації та фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

-не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Встановити строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом строком на 60 діб, тобто до 21 січня 2021 року, включно.

Копію ухвали направити на виконання до відділу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконання ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1