Справа № 634/610/18
Номер провадження 1-кп/629/66/20
УХВАЛА

21 жовтня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Сахновщина, Харківської області, громадянину України, не працюючому, з неповною середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому,
обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и в:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому судом неодноразово продовжувався, строк дії якого спливає 11 листопада 2020 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження раніше обраного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ст.177 КПК України, та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, офіційно не працевлаштований, не має сталих соціальних зв?язків.
Потерпілий ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід її підзахисному на цілодобовий домашній арешт. Зазначила, що клопотання прокурора є необґрунтованим, не наведено доказів щодо необхідності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_7 проживав би у сім`ї свого брата за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинувачений не має наміру впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити нові злочини.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
При прийнятті рішення щодо обґрунтованості доводів прокурора суд враховує, що на підставі обвинувального акту, який надійшов до суду, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених в тому числі проти життя та здоров`я особи, в наслідок чого настала смерть особи. Зокрема, санкцією п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Суд бере до уваги, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій щодо переховування від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідка, які ще судом не допитані.
Окрім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований та законного джерела доходу не має, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
З огляду на викладене, враховуючи, що на даний час запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє останнього можливості перешкодити інтересам правосуддя, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість клопотання прокурора, суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винними, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на свідків, та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суду також не надано відомостей, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою з поважних причин, у тому числі й за станом здоров`я.
Враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, характер інкримінованого обвинуваченому діяння і тяжкість можливого покарання, що йому загрожує, беручи до уваги, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_7 буде мати можливість незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, ухилитись від явки до суду, продовжити протиправну поведінку, що з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, тому суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 197, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Задовольнити клопотання прокурора Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 19 грудня 2020 року включно.
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 21 жовтня 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3