Номер провадження: 11-сс/813/1980/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.11.2020, якою в межах кримінального провадження №0000128 від 01.10.2020 відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації, громадянина респ. Молдови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на території України,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_9 та відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.01.2021 із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1051000 грн.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обґрунтовуючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахувавши положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також оцінивши всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, вважав необхідним визначити заставу у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та не буде суперечити п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.11.2020 усунуті допущені неточності в ухвалі Приморського райсуду м. Одеси від 27.11.2020 по клопотанню слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Одеській обл. ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вказавши замість «26.01.2020» - «26.01.2021».

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з ухвалою слідчого судді, вважаючи її необґрунтованою, посилаючись на наступне:
- слідчий суддя не прийняв до уваги відсутність достовірних відомостей щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, оскільки у сторони обвинувачення не було відомостей та будь-яких підтверджень фактів збуту його підзахисним наркотичних засобів;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що нормами КПК України не передбачено такого доказу, як результати експрес-тесту «NARK II», а слідчим до клопотання не долучений висновок експертизи вилучених речовини рослинного походження вагою 825,1 г та порошку білого кольору вагою 119 г.;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що підставою для проведення обшуку у ОСОБА_8 стала ухвала слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 28.09.2020, постановлена в межах іншого кримінального провадження №0000190 від 17.10.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, яке ніякого відношення до збуту наркотичних речовин не має;
- стороною обвинувачення не надано доказів, які обґрунтовують підозру, а також існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, натомість, ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Одесі, раніше на території України та респ. Молдови до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, на території України проживає з 1997 року, має на утриманні неповнолітню дитину, 2006 р.н., а також позитивно характеризується за місцем проживання, має захворювання. При цьому, всі речові докази вилучені під час проведення обшуку, потерпілі відсутні;
- слідчий суддя не обґрунтовано зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, оскільки запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_8 зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного;
- слідчим суддею в ухвалі продовжений строк застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.01.2020, у зв`язку з чим на теперішній час його тримання під вартою є незаконним.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та негайно звільнити підозрюваного з-під варти.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.
Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що СВ УСБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000128 від 01.10.2020, за підозрою ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згодом, 02.10.2020 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.11.2020 задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування та продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000128 від 01.10.2020, за підозрою громадянина респ. Молдова ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 01.02.2021 р.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в тому, що він, у невстановлену дату і час, в невстановленому місці незаконно придбав, з метою подальшого зберігання та незаконного збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якої заборонено, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення порядку обігу наркотичних засобів, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, а 01.10.2020 р. при проведенні санкціонованого обшуку співробітниками УСБУ в Одеській обл. за вказаною адресою, за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 було вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб загальною вагою брутто 825.1 грам, при проведенні експрес аналізу за допомогою експрес тесту «NARK II», він дав позитивну реакцію на «Marijuanu», крім того вилучено порошок білого кольору загальною вагою брутто 119 грам при проведенні експрес аналізу за допомогою експрес тесту «NARK II», він дав позитивну реакцію на «Amphetamines». Крім того було вилучено знаряддя злочинної діяльності ОСОБА_8 , які він використовував для фасування та змільчення особливо небезпечного наркотичного засобу у вигляді двох кавомолок з залишками речовини рослинного походження, ступки з залишками порошку білого кольору та чотирьох пристроїв для зважування та понад 3000 прозорих пакетиків з застібкою (зіп пекет).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину перевірялась під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Окрім того, обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного злочину підтверджується матеріалами провадження, а саме: повідомленням ГВ КР УСБУ в Одеській області про виявлення ознак кримінального правопорушення, матеріалами виконаного доручення ВКІБ УСБУ в Одеській області, протоколом обшуку від 01.10.2020, протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 01.10.2020, проведеними експрес тестами при проведені обшуку від 01.10.2020 та іншими матеріалами в їх сукупності.
Щодо доводів захисника про те, що нормами КПК України не передбачено такого доказу, як результати експрес тесту «NARK II», апеляційний суд враховує, що проведення експрес тесту є первинним етапом для визначення походження речовини, що в подальшому потребує призначення відповідних експертних досліджень. Також, прокурором під час апеляційного розгляду зазначено, що по кримінальному провадженню призначено ряд експертних досліджень вилучених засобів, по отриманню висновків яких, органом досудового розслідування буде вирішено питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваного.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність на даній стадії розслідування доказів вчинення ОСОБА_13 інкримінованого злочину, а також те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що підставою для проведення обшуку у ОСОБА_8 стала ухвала слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 28.09.2020, постановлена в межах іншого кримінального провадження №0000190 від 17.10.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, яке ніякого відношення до збуту наркотичних речовин не має, оскільки наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу та не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим суддею в ухвалі продовжений строк застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.01.2020, у зв`язку з чим на теперішній час його тримання під вартою є незаконним, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.11.2020 усунуті допущені неточності в оскаржуваній ухвалі від 27.11.2020, вказавши замість «26.01.2020» - «26.01.2021».
Окрім того, згідно матеріалів провадження, у кримінальному провадженні необхідно ще виконати наступне: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених експертиз, на підставі чого, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів буде надана остаточна юридична оцінка діям підозрюваного.
Також, аналіз доводів апеляційної скарги сторони захисту, показав наступне.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин.
Посилання сторони захисту на необґрунтованість пред`явленої підозри та невизнання вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, не може бути предметом апеляційного розгляду, оскільки доведення вини є предметом розгляду кримінального провадження в суді 1-ої інстанції, а на теперішній час колегією суддів перевіряються підстави для продовження застосування запобіжного заходу та наявність ризиків.
Водночас, апеляційний суд приймає до уваги та вважає такими, що відповідають дійсності доводи захисника про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, неповнолітню дитину 2006 р.н., позитивно характеризується за місцем проживання, проте наголошує на тому, що зазначені обставини не виключають та не зменшують існування зазначених вище доведених органом досудового розслідування ризиків. Однак посилання захисника про утримання ОСОБА_8 дитини, колегія судів оцінює критично, оскільки, підозрюваний офіційно не працевлаштований та підтверджень утримання дитини саме останнім, захисником до апеляційної скарги не долучено.
Доводи апеляційної скарги захисника, щодо відсутності ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та не врахування слідчим суддею даних щодо особи підозрюваного, апеляційний суд вважає, що з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 злочину, суворості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, який є громадянином іншої держави, офіційних джерел доходу на території України не має, слідчим суддею продовжений відповідний запобіжний захід, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому, апеляційний суд вважає, що у клопотанні прокурор навів обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування до закінчення дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 неможливо, оскільки для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати певний обсяг обов`язкових слідчих та процесуальних дій а також скласти обвинувальний акт, на що потрібен час.
Натомість, апеляційний суд наголошує на тому, що обсяг дій, необхідних для завершення досудового розслідування визначається слідчим та прокурором, та не може бути предметом апеляційного розгляду під час розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу.
Мотивуючи правильність висновків слідчого судді щодо необхідності продовження застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він, будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також можливості незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань, оскільки не працевлаштований, є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що фактично ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки.
До того ж, обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлені.
Твердження захисника про те, що слідчий суддя, порушивши вимоги діючого КПК України, не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не враховує, адже, продовживши строк тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що на теперішній час, тільки тримання під вартою, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам, та на час постановлення ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказані ризики не зменшились, тому апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає.
Керуючисьст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2020, в якій та ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2020 було виправлено описку, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.01.2021 року із визначенням застави в розмірі 1051 000 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4