У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року слідча суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва клопотання власника майна ОСОБА_3 ,
про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0002491 від 20.04.2017, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчої судді надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0002491 від 20.04.2017року.

Клопотання обґрунтовується тим, що СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002491 від 20.04.2017року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вважає, що відповідно до рішення старшого слідчого, при проведенні обшуку було вилучено 12 ножів, що є цінним рухомим майном та приватною власністю, тому звертається з клопотанням про скасування арешту майна.
Вважає, що арешт накладено необґрунтовано, а тому звертається з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.
Заявник в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, але на адресу суду надіслав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, та просив суд відмовити в повному обсязі, оскільки арештоване майно 12 ножів є речовим доказом у кримінальному провадженні №0002491.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, Солом`янським УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002491 від 20.04.2017року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вказані обставини та проаналізувавши зазначені в постанові про визнання предметів речовими доказами та прилучення їх до кримінального провадження правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова визнання речовими доказами на вказане вище майно визнанно обґрунтовано та в жодному разі не призвів до надмірного обмеження прав власника, а також в повній мірі відповідав принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини, відповідно до практики ЄСПЛ.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання власника майна ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна про скасування арешту майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1