Справа № 462/4676/19
провадження 1-кп/462/101/20
У Х В А Л А

17 серпня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002010, №0002213 №0002202, №0002448 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК Українич, 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, -

встановив:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий закінчується. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується, серед іншого, у вчиненні злочину, передбачениого ч.3 ст. 15- ч. 3 ст. 185 КК України. Разом з тим,прокурор покликається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину, не працює, відповідно не має постійного джерела доходів, що свідчить про можливі спроби продовжувати займатися злочинною діяльністю. Крім того, ряд обвинувальних актів відносно нього скеровано як в Личаківський районний суд м. Львова, так і в даному провадженні обєднано 4 кримінальні провадження. Обвинувачений раніше судимий. Прокурор просить врахувати наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоровя, який не перешкоджає застосуванню запобіжного заходу - тримання під вартою, відсутність соціально стримуючих факторів, що може спонукати до вчинення правопорушень та у сукупності може свідчити про можливі наміри переховуватися від орагнів досудового розслідування та суду незаконно вливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню. Вказує на те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому наявні достатні підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник заперечили протипродовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання прокурора вважають необгрунтоване. При цьому, просять змінити запробіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Покликаються на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого та відсутність належного лікування в умовах ізоляції.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.
У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою - домашній арешт, про що просить обвинувачений та захисник, в судовому засіданні не встановлено.
Стороною захисту не надано жодних документів, що дають підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, зокрема домашній арешт зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати за кожною вимогою до суду та належну поведінку обвинуваченого.
Крім того, стороною захисту не надано жодних доказів щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на шістдесят днів.

Керуючись ст.176-178, 331 КПК України, суд-
постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 днів - до 15.10.2020 р. включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Львіського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її прголошення.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1