Провадження № 1-кп/537/270/2020
Справа № 537/3640/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 02.10.2020 року за №0001292, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, не має зареєстрованого постійного місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.04.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,

-12.06.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.70, ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці 5 днів. Звільнений по відбуттю покарання 05.03.2019 року,

-11.06.2020 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :
26.09.2020 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1 , з прямим умислом, з корисливим мотивом, повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме ОСОБА_7 попросив у своїй матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний їй мобільний телефон марки ZTE L8, темно синього кольору, імей: НОМЕР_1 , вартістю 1166,67 грн., під приводом здійснити дзвінок. На що ОСОБА_6 добровільно надала ОСОБА_7 у тимчасове користування свій мобільний телефон. Таким чином ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном матері ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, зловживаючи її довірою, шляхом шахрайства, вчиненим повторно, після чого зник з місця скоєння кримінального правопорушення, чужим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1166,67 грн.

З огляду на наведене, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме умисне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті. ОСОБА_7 стверджував, що щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилися обвинувачений та потерпіла, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопоршуення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, а саме те, що тяжких наслідків не настало. Але ОСОБА_7 добровільно не відшкодував спричинені потерпілій матеріальні збитки.

Потерпіла ОСОБА_6 просила не карати суворо ОСОБА_7 .

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не одружений, не має зареєстрованого місця проживання, відповідно не має стійких соціальних зв`язків.

ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за кримінальні правопорушення проти власності, нове кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового строку звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням за попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.06.2020 року. ОСОБА_7 має задовільний стан здоров`я, проте будучі особою працездатного віку не має постійного місця роботи, а відповідно і легального джерела доходу, що свідчить про його свідоме небажання стати на шлях виправлення та стійку антисоціальну направленість.

ОСОБА_7 не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному диспансері, проте перебуває на Д-обліку в КП "Полтавській обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради".

Суду не подано негативних характеристик ОСОБА_7 за місцем фактичного проживання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які в силу п.6, п.6-1 ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, з якою винний перебуває у сімейних відносинах

Згідно з досудовою доповіддю Крюківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, встановлено високий ризик вчинення ОСОБА_7 повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства. Встановлено, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції закону за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді обмеження волі. Судом не встановлено підстав, які унеможливлюють призначення вказаного виду покарання.

З врахуванням ч.3 ст.78 КК України, на підставі ст.71, 72 КК України, оскільки ОСОБА_7 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.06.2020 року.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року дано роз`яснення, що виходячи зі змісту частини 3 статті 78, 75, 76 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Речові докази у справі відсутні.

Відповідно до положень ст.124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України для проведення товарознавчої експертизи №1253/Кр від 06.10.2020 року в розмірі 653,80 грн.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_7 не обирався запобіжний захід. Але враховуючи думку прокурора, процесуальну поведінку обвинуваченого та його особу, відсутність стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, відсутність постійної роботи, а відповідно і законних джерел доходу, враховуючи його численні судимості, в тому числі за кримінальні правопорушення проти власності, вчинення нових злочинів під час іспитового строку звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, суд вбачає наявними ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ухилення від суду, можливість продовження злочинної діяльності. А тому суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід особисте зобов`язаня з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.3 ч.5 ст. 194 КПК України, до набрання вироком законної сили з метою забезпечення виконання вироку, але не більше ніж на 2 місяці з моменту його проголошення.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.06.2020 року, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання обмеження волі на строк 1 рік 1місяць.

Строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.3 ч.5 ст. 194 КПК України, до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 2 місяці з моменту його проголошення, а саме:

- прибувати за викликом до суду, до Крюківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області, до установи виконання покарання.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_7 покласти на прокурорів Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч.4 ст.57 КВК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 653,80 грн.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1