Справа № 184/913/20
Номер провадження 1-кп/184/174/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000136 від 22.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, дітей на утриманні не має, з середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.10.2010 року Алуштинським м/с АР Крим за ч.3 ст.185, 69 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі;
- 26.05.2011 року Орджонікідзевським м/с Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 03 років 01 місяць позбавлення волі. Звільнений 18.10.2012 року умовно-достроково на 10 місяців 24 дні;
- 23.06.2017 Орджонікідзевським м/с Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік. 27.07.2018 знятий з обліку у зв`язку із закінченням випробувального строку;

- 04.12.2019 року Орджонікідзевським м/с Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі;
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

22.02.2020 в нічний час (більш точного часу встановити не надалось за можливе), ОСОБА_3 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна мешканців вказаного будинку шляхом проникнення до тамбурного приміщення.

Реалізуючи свій злочинний намір, в той же день та час ОСОБА_3 зайшов до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою металевого предмета відкрив замок на вхідних дверях тамбуру квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 вказаного будинку, яке є іншим приміщенням, в якому мешканці вказаних квартир зберігали матеріальні цінності. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи впевненими, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, незаконно проник до тамбуру квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , звідки таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав належні ОСОБА_6 велосипеди «Avanti Dakar 24» та «Comanche Ontario».

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/104-17/3/12.1/58 від 26.02.2020 вартість велосипеду «Avanti Dakar 24» складає 2 933 гривень 33 копійки. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №170 від 22.05.2020 вартість велосипеду «Comanche Ontario» складає 2 700 гривень 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5 633 гривень 33 копійки.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що взимку 2020 року (точної дати він не пам`ятає) він зайшов до одного з під`їздів будинку по АДРЕСА_2 (точної адреси він не пам`ятає), в котрому проживають його знайомі. На той момент йому було відомо про наявність майна в тамбурі під`їзду на 3-му поверсі. Він відчинив тамбур за допомогою свого ключа, увійшов та побачив 2 велосипеди, які, в наступному, викотив та сховав у свого знайомого ОСОБА_7 , таким чином, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В подальшому зазначені велосипеди були повернені потерпілому.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, в тому числі корисливих, і знову обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, короткий термін, який пройшов між винесенням попереднього вироку і вчиненням злочину, кримінальне провадження щодо якого перебуває на розгляді суду.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 року було засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі. Зазначений строк відбуто не було, тобто до відбуття покарання ОСОБА_3 вчинив новий злочин.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 року.
Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.
Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.08.2020 року. Підстав для його зміни або скасування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати 01 (один) рік 03 (три) місяці позбавлення волі невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років 03 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 час застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 25.05.2020 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку день за день.
Речові докази:

- велосипед чорно-жовтого кольору «Avanta Dakar24» та велосипед чорно-сірого кольору «Comanche Ontario», передані під розписку потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн. 04 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити раніше застосований у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1