Справа № 749/1028/20
Номер провадження 1-кп/749/1/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м.Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000263, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2020 року, який надійшов до суду від Сновського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Караганда Республіки Казахстан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, вдівця, такого, що утриманців не має, народним депутатом та депутатом органів місцевого самоврядування не є, раніше засудженого:

- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 05 червня 1992 року за статтями 140 частина 3, 461 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, з конфіскацією майна;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 22 липня 1994 року за статтями 140 частина 1, 81 частина 3, 42 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області 23 жовтня 1998 року за статтею 140 частина 2 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 майна;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2002 року за статтями 185 частина 3, 304, 70 Кримінального кодексу України (в редакції 2001 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2005 року за статтями 186 частина 2, 69, 71 Кримінального кодексу України до 2 років 3 місяців 2 днів позбавлення волі. Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2005 року за статтями 186 частина 2, 69, 71 Кримінального кодексу України до 1 року 3 місяців 2 днів позбавлення волі;
- вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 21 березня 2007 року за статтями 263 частина 1, 309 частина 1, 70 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2007 року за статтями 185 частина 3, 263 частина 1, 70 частина 4 Кримінального кодексу України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2010 року за статтями 185 частина 3, 71 Кримінального кодексу України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 21 березня 2013 року за статтями 185 частина 3, 263 частина 2, 395 частина 1, 70 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений із іспитовим строком у 2 роки;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2013 року за статтями 185 частина 2, 71 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області 26 вересня 2013 року за статтями 185 частина 2, 185 частина 3, 263 частина 1, 70, 71 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі;
- вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області 07 липня 2014 року за статтями 185 частина 3, 70 частина 4 Кримінального кодексу України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений умовно-достроково 31 травня 2017 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 23 травня 2017 року, на невідбутий строк 9 місяців 1 день;
- вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2018 року до 3 років 6 місяців позбавлення воліза частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 162, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 70, статтею 71 Кримінального кодексу України (звільнений умовно-достроково 21 серпня 2020 року на підставі ухвали Коростенського міського суду Житомирської області від 13 серпня 2020 року, невідбутий строк 9 місяців 29 днів);
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, інші учасники кримінального провадження: потерпіла ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , маючи не зняті та не погашені судимості за скоєння злочинів, в тому числі проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі 21.08.2020 р. умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 29 днів, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання вчинив повторний, умисний, корисливий злочин.
09.10.2020 р. близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , правомірно перебуваючи у домогосподарстві ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , під час розпиття спиртних напоїв з господинею, користуючись її неуважністю, будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, повторно, таємно, зі столу в кімнаті будинку викрав мобільний телефон марки DOOGEE X55, належний ОСОБА_6 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 71 від 20.10.2020 р. становить 1230, 40 грн, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та показав, що 09 жовтня 2020 року близько дев`ятої години ранку вони із сином прийшли до потерпілої, яка спочатку дала обвинуваченому приблизно 50 гривень, за які він придбав близько 1 літра розведеного спирту. Після цього обвинувачений, його син та потерпіла розпивали вказаний спиртний напій. Пізніше потерпіла дала обвинуваченому ще десь 20-30 гривень, за які він придбав близько півлітра розведеного спирту. Спирт обвинувачений купував на «точці», яка знаходилась на відстані приблизно 20-30 метрів від місця проживання потерпілої. Спиртні напої розпивали порівну. Коли випили все, син обвинуваченого пішов додому. ОСОБА_6 та обвинувачений заснули. Коли обвинувачений прокинувся приблизно через годину, то потерпіла ще спала. Прокинувшись та перебуваючи ще в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений побачив на столі червоний чи синій телефон (точно кольору згадати не зміг), великий, сенсорний, без кнопок, марку не пам`ятає, який він узяв з наміром продати та за отримані кошти придбати продукти харчування, адже вдома не було їжі. З телефоном обвинувачений пішов до ОСОБА_7 , сусідки обвинуваченого, яка проживає напроти магазину. Постукав у ворота її домоволодіння, після чого вона йому відчинила. Петренко спитала його звідки телефон, на що обвинувачений запевнив, що все гаразд. За телефон ОСОБА_8 дала 100 гривень. За вказані кошти обвинувачений придбав крупу, олію, курячий набір, хліб. Близько 12 години приїхали працівники поліції та вилучили у ОСОБА_8 телефон.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На виконання положень вказаної норми суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин у провадженні та суд переконався у добровільності їх позиції.
Судом роз`яснено про неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Прокурором були надані суду наступні документи, які були досліджені в судовому засіданні:
- протокол огляду місця події від 09.10.2020 р., згідно якого здійснено огляд домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протокол огляду місця події від 09.10.2020 р., згідно якого здійснено огляд ділянки місцевості, яка розташована біля господарства за адресою: АДРЕСА_4 , та на якій знаходилась ОСОБА_9 , яка видала працівникам поліції телефон;
- довідку про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 000263, згідно якої витрати склали 490, 35 грн;

- висновок експерта від 20.10.2020 р. № 971;

- протокол проведення слідчого експерименту від 29.10.2020 р. за участю ОСОБА_5 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 29.10.2020 р. за участю ОСОБА_6 ;

- протокол огляду предметів від 10.10.2020 р. з фототаблицею;

- витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження внесеного 09.10.2020 р. за № 0000263;
- доручення про проведення досудового розслідування від 09.10.2020 р.;
- постанову про створення групи слідчих у кримінальному провадженні від 09.10.2020 р.;
- постанову про призначення групи прокурорів від 09.10.2020 р.;
- доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 09.10.2020 р.;
- постанову про визнання речовим доказом від 10.10.2020 р., якою визнано речовим доказом мобільний телефон, синього кольору марки «DOOGEE» моделі X55, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який передано на зберігання до Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області;

- квитанцію № 167/2020 про отримання на зберігання речового доказу;

- повідомлення про підозру від 29.10.2020 р.;

- протокол про надання доступу до матеріалів та речових доказів досудового розслідування від 30.10.2020 р.;

- копію паспорта потерпілої;

- вимогу УІАП при ГУНП в Чернігівській області від 20.10.2020 р. та довідку № 18-20102020/74024;

- копію вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2018 року;

- копію ухвали Коростенського міського суду Житомирської області від 13 серпня 2020 року;
- характеристику обвинуваченого державної установи «Коростенська виправна колонія № 71», згідно якої обвинувачений порушень режиму не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався;
- лист виконавчого комітету Сновської міської ради від 16.11.2017 р. № 01-06/961, з якого вбачається місце реєстрації обвинуваченого, повідомлене ним у судовому засіданні;
- довідку сектору превенції Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області від 21.10.2020 р. «Про притягнення чи не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 », з якої вбачається, що протягом року обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності 4 рази;

- лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.10.2020 р. № 2111, згідно якого ОСОБА_5 не є військовозобов`язаним;

- характеристику обвинуваченого, видану в. о. старости с. Чепелів, з якої вбачається, що обвинувачений ніде не працює, скарг від мешканців села на нього не надходило, депутатом Сновської міської ради не є;

- довідку КНП «Сновська ЦРЛ» від 22.10.2020 р. № 21, згідно якої обвинувачений на обліках у психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває;

- лист УСЗН Сновської РДА від 22.10.2020 р. № 04/2-03/2729, згідно якого ОСОБА_5 на обліку в управлінні як особа з інвалідністю не перебуває.
Керуючись внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні і обвинувачений своїми умисними діями, повторно, з корисливим мотивом, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто крадіжку, вчинену повторно.
Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття обвинуваченого.
Крім того, при ухваленні вироку суд також враховує відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення, відсутність завданої шкоди, а також ту обставину, що виникненню наміру у обвинуваченого на крадіжку телефону передувала обставина усвідомлення ним відсутності їжі та платіжних засобів для її придбання.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.

Також судом враховується, що звільнившись з місць позбавлення волі 21.08.2020 р. обвинувачений менше ніж за два місяці допустив чотири адміністративних правопорушення та вчинив новий злочин.

Відтак, на думку суду, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства не є можливим, з огляду на що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, застосувавши покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання суд враховує також, що вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2018 року ОСОБА_5 засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення воліза ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 Кримінального кодексу України (звільнений умовно-достроково 21 серпня 2020 року на підставі ухвали Коростенського міського суду Житомирської області від 13 серпня 2020 року, невідбутий строк 9 місяців 29 днів).
Відтак обвинувачений вчинив новий злочин у період умовно-дострокового звільнення.
Згідно ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Зважаючи на те, що даний злочин ОСОБА_5 вчинено в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, остаточне покарання обвинуваченому слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.11.2018 р., частково приєднавши до покарання невідбуту частину за цим вироком.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні у ромірі 490, 35 грн на проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України: мобільний телефон, синього кольору марки «DOOGEE» моделі X55, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_6 .
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі статті 71 Кримінального кодексу України приєднати до покарання частково невідбуту частину покарання за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2018 року, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Речовий доказ: мобільний телефон, синього кольору марки «DOOGEE» моделі X55, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП не зазначено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи, у розмірі 490, 35 гривень (чотириста дев`яносто гривень тридцять п`ять копійок).
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Щорський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати іншим учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1