УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_5 ,- адвоката ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004752 від 31.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 358 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшли клопотання представника ОСОБА_5 ,- адвоката ОСОБА_4 , про накладення арешту, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004752 від 31.08.2019 року зареєстрованого канцелярією суду за номерами судових проваджень 522/15203/19, 1-кс/522/14478/20.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що у провадженні слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004752 від 31.08.2019р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 липня 2013 року ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 стояночне місце АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №82.

31 липня 2013 року ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 .

27 липня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 у власність грошові кошти у сумі 6 394 400. 00 грн. (шість мільйонів триста дев`яносто чотири тисячі чотириста гривень 00 коп.), що еквівалентно 800 000 (Вісімсот тисяч) доларів США 00 центів.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 свого зобов`язання, щодо повернення грошових коштів, 21.07.2017 року між нами було укладено договір іпотеки №835, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язання за договором позики ОСОБА_6 надає в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру під АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2.1.7.1 договору іпотеки №835 від 21.07.2017 року з метою задоволення своїх вимог Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбаченого договором позики вони не будуть виконані.

Окрім того, 27.07.2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено ще один договір іпотеки №850, згідно умов якого, в іпотеку передано стояночне місце АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_6 свого зобов`язання перед ОСОБА_5 , тобто не повернув грошові кошти за договором позики, 18.09.2017 було року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 та на стояночне місце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , за ОСОБА_5 , в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки №835 від 21.07.2017 року та договору іпотеки №850 від 27.07.2017 року. З того часу ОСОБА_5 , є єдиним законним власником вищевказаної квартири і стояночне місця, стосовно яких не здійснював жодних дій щодо їх відчуження будь-яким способом та особам.

Згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_5 переоформлена по 1/2 частці за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна №1266, №1267 від 06.08.2019 року та №1252, №1253 від 05.08.2019 року, виданого ОК «Ріал-К» зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_11 .

Окрім того, стояночне місце №82 за адресою: АДРЕСА_4 , 07.08.2019 року також зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, виданого ОК «Ріал- К» зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_11 .

Крім того, згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрація права власності на вказане майно за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відбувалась на підставі єдиного документу - Акту приймання-передачі №1266, №1277 від 06.08.2019 року, укладеного між ОК «Ріал-К» та ОСОБА_9 , Акту приймання-передачі № 1252, №1253 від 05.08.2019 року, укладеного між ОК «Ріал-К» та ОСОБА_10 та Акту приймання-передачі №б/н від 07.08.2019 року, укладеного між ОК «Ріал-К» та ОСОБА_10 .

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено, що вищевказані документи є підставою виникнення права власності.

Згідно наявних документів, зазначено, що в статутний капітал ОК «Ріал-К» квартира за адресою: АДРЕСА_5 передавалась на підставі протоколу загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «Ріал-К» №19 від 02.08.2019 року, згідно якого, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вступили до членів вказаного кооперативу та в якості пайового внеску внесли до статутного капіталу кооперативу квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .

При цьому, вищевказана квартира ніби то належить зазначеним особам на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 року по справі № 522/7303/17 за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_13 про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії (копію рішення додаю).

Згідно вказаного рішення визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 31 липня 2013 року.

17 грудня 2019 року Одеським апеляційним судом прийнято постанову у справі №522/7303/17 згідно якої апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 про визнання угод недійсними задоволено частково - зокрема, визнано недійсним договір купівлі-продажу стояночного місця АДРЕСА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , зареєстрований в реєстрі за № 3113, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 05 липня 2013р. та визнано недійсним договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу ОСОБА_14 , зареєстрований в реєстрі за № 3664, укладений між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 і ОСОБА_6 31 липня 2013 р.

Таким чином, виходячи з того, що на рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/7303/17 від 15.01.2018 року, було подано апеляційну скаргу, дане рішення не могло набрати законної сиди (чинності) до винесення постанови Одеським апеляційним судом, а саме до 17 грудня 2019р.

12 березня 2020р. Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у справі № 522/7303/17 постановлено ухвалу, якою відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2018р. та Постанову Одеського апеляційного суду від 17.12.2019р. зупинено виконання постанови Одеського апеляційного суду від 17.12.2019р. до закінчення касаційного провадження.

Також, ОСОБА_5 звернувся із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2018р. та Постанову Одеського апеляційного суду від 17.12.2019р. у справі № 522/7303/17, та 17.06.2020р. відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_5 .

В рамках даного кримінального провадження 16 вересня 2019 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси винесено ухвалу згідно якої накладено арешт на нерухоме майно, а саме - на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та стояночне місце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Однак, 04 березня 2020 року розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_15 про скасування арешту на вищевказане майно, слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/1503/19, винесено ухвалу згідно якої клопотання задоволено, арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2019 року, на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та стояночне місце за адресою: АДРЕСА_4 - скасовано.

Арешт було знято виключно на підставі тверджень заявника про закриття кримінального провадження № 0004752 на момент розгляду клопотання.

Однак, постанова про закриття кримінального провадження №0004752 від 24.02.2020 року, на підставі якої було знято арешт з нерухомого майна, скасована постановою Одеської місцевої прокуратури № 3 від 29.02.2020р., а наступну постанову про закриття кримінального провадження винесено тільки 10.03.2020р.

Таким чином, на час зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та стояночного місця за адресою: АДРЕСА_4 , кримінальне провадження №0004752 закрито не було, а досудове розслідування продовжувалось.

Крім того, відчужили повторно зазначене майно та передали його у власність громадянки ОСОБА_16 .

Крім того, відповідно до реєстру - право власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_16 зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу № 2207, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17 06.03.2020 року.

Також, із реєстру вбачається, що право власності на вищевказане стояночне місце зареєстроване за ОСОБА_16 на підставі договору купівлі-продажу № 2209, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17 07.03.2020 року.

Таким чином, зазначене майно було повторно відчужено та передано його у власність громадянки ОСОБА_16 .

З огляду на все викладене вище, вбачається, що ОСОБА_5 на даний час неправомірно позбавлений права власності на нерухоме майно, що йому належало, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та стояночне місце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 2.

Майнова шкода, яку зазнав ОСОБА_5 в результаті неправомірних дій вказаних вище осіб становить вартість нерухомого майна, що вибуло із його власності, а саме: квартири АДРЕСА_2 та стояночного місця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити вимоги викладені у клопотанні про накладення арешту.

Прокурор в судовому засіданні підтримала вимоги клопотання представника ОСОБА_5 ,- адвоката ОСОБА_4 , про накладення арешту та просила його задовольнити.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 яка діє в інтересах ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що в провадженні Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за № 0004752 від 31.08.2019р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, 358 КК України.

Вивченням клопотання слідчого встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та стояночне місце АДРЕСА_1 є предметом оскарження у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, 31.07.20120 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу згідно якої клопотання про арешт майна задоволено та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0004752, а саме: на квартиру.ю що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та на стоян очне місце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Однак, виконати вказану ухвалу суду на даний час можливості немає, оскільки, після того, як адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернулись до державного реєстратора та надали копію ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2020 р., стало відомо, що об`єкта за адресою: АДРЕСА_5 не існує, оскільки 04.08.2020 року на підставі висновку щодо технічної можливості об`єднання, за ОСОБА_16 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .

У зв`язку з тим, що право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та стоян очне місце № НОМЕР_1 яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , уже декілька разів переходило від одних осіб до інших, на сьогоднішній день є загроза вважати, що з метою приховання доказів вчинення кримінального правопорушення, дана квартира та стоян очне місце знову буде продана або передана у власність іншим фізичним чи юридичним особам.

Тому, вважаючи на те, що ОСОБА_5 не може повернути належне йому на законному праві власності нерухоме майно та що триває досудове розслідування, за для недопущення повторного відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_5 та стоян очного місця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 необхідно накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінального-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Отже, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що зазначена у клопотанні квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та стоян очне місце № НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 в подальшому може бути повторно відчужена, що унеможливить належний захист прав ОСОБА_5 , є необхідним накладенням арешту на вказане майно.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна як речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зважаючи на те, що для досягнення мети кримінального провадження, для проведення необхідних органу досудового слідства слідчих дій є передбачені законом підстави для накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на вказані квартири.

Керуючись ст.ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_5 ,- адвоката ОСОБА_4 , про накладення арешту, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004752 від 31.08.2019 року - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 заборонивши будь-яке відчуження вказаного майна, із забороною відчуження та розпорядження, забороною будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії.

Накласти арешт на стояночне місце АДРЕСА_4 , із забороною відчуження та розпорядження, забороною будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії.

Виконання ухвали покласти на слідчих з групи слідчих та на процесуальних керівників у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1