Провадження1-кп/991/161/19
11 вересня 2020 року м.Київ
Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Історія провадження
11 листопада 2019 року до Вищого антикорупційного суду із Печерського районного суду м. Києва в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, надійшли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно положень ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючої ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 12 листопада 2019 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
Захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав клопотання про залишення позовної заяви без руху та пояснив, що цивільний позов повинен бути залишений без руху на підставі його не відповідності вимогам статей 175 та 177 ЦПК України. Зокрема, захисник зазначив, що до позову не додано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також не надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що є недоліками цивільного позову.
Інші захисники та обвинувачені підтримали вищевказане клопотання про залишення позовної заяви без руху.
Прокурор заперечував проти клопотання, поданого захисником ОСОБА_11 . Пояснив, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається відповідно до вимог, встановлених ч. 5 ст. 128 КПК України, тобто, за правилами, встановленими цим Кодексом. Норми ЦПК України застосовуються тільки у випадку, якщо не врегульовані КПК України. З огляду на таке, вважає, що правові підстави для залишення цивільного позову без руху відсутні.
3. Оцінки та мотиви суду
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_11 про залишення позовної заяви без руху не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 128 КПК України визначено право особи, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, визначено в частині четвертій статті 128 КПК України.
Згідно з приписами ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Із системного тлумачення зазначених норм процесуального закону вбачається, що КПК передбачені певні особливості розгляду цивільного позову у кримінальному судочинстві та такий процес не є тотожнім з розглядом позову у цивільному судочинстві.
Так, сторона захисту посилається на відсутність доданих до позовної заяви доказів, що підтверджують викладені в позові обставини, як на підставу невідповідності такої заяви вимогам закону, щодо її змісту.
Однак, суд критично оцінює позицію захисника, з огляду на те, що статтею 91 КПК України визначено, що, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид та розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди є обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Вказані елементи предмету доказування у кримінальному провадженні тісно перетинаються із предметом доказування за позовами про відшкодування позадоговірної (у цьому випадку деліктної) шкоди у позовному провадженні за правилами ЦПК України, та, відповідно, окремими, змістовними вимогами до оформлення позовної заяви. Це, зокрема, стосується підстави позову (виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини); ціни позову, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.
На відміну від цивільного судочинства, в якому обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на неї (частина перша статті 81 ЦПК України), у кримінальному провадженні доказування зазначених обставин, у тому числі, особи, яка завдала шкоди кримінальним правопорушенням, її винуватості, виду завданої кримінальним правопорушенням шкоди (майнова, моральна, фізична) та її розміру (якщо шкода має або набула характеру майнової) покладається на слідчого та прокурора (стаття 92 КПК), які наділені відповідними повноваженнями для його здійснення.
Зазначені вище відомості містяться в обвинувальному акті, а документи, якими вони підтверджуються, перебувають у розпорядженні прокурора та на відповідній стадії розгляду кримінального провадження в подальшому будуть надані суду, як докази сторони обвинувачення. Крім того, винуватість тієї чи іншої особи встановлюється за результатами розгляду справи по суті у вироку суду, а підстави для винесення такого вироку не можуть бути достеменно відомі потерпілому на момент звернення з цивільним позовом.
Викладене свідчить про формальний характер вимог щодо форми і змісту цивільного позову у кримінальному провадженні та недоцільності висування судом до цивільного позивача вимог його суворого дотримання.
Ураховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_11 про залишення позовної заяви без руху, оскільки визначені ним в клопотанні недоліки позовної заяви не створюють перешкод для розгляду цивільного позову по суті з прийняттям одного з рішень, передбачених статтею 129 КПК України, ураховуючи зібрані стороною обвинувачення докази.
На підставі викладеного, керуючись статтями 128, 369, 372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про залишення позовної заяви без руху відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 11 вересня 2020 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3