Справа № 463/5141/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1088/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року, про відмову у задоволенні скарги,-

за участю учасників судового провадження:

заявників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

встановила:

цією ухвалою, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР та про зобов`язання до вчинення дій.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що мотиви заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , а також до власних припущень, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

На дану ухвалу заявники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу територіального управління ДБР внести відомості про кримінальне правопорушення стосовно слідчого ОСОБА_8 та розпочати слідство.

Окаржувана ухвала, на думку апелянта суперечить засадам обов`язковості застосування кримінального закону, встановленим ст.2 КПК України, оскільки слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0002721 від 13.08.2019 всупереч інтересам слідства неодноразово відмовляв їм у розгляді та задоволенні клопотань стосовно призначення документальної судово - медичної експертизи тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , не оголошував їй підозри у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 383 та ч.2 ст. 384 КК України та відмовляв ОСОБА_6 у визнанні її потерпілою у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Львова багатократно його бездіяльність визнавалась незаконною, а постанови про закриття кримінального провадження двічі скасовувались судом і на слідчого покладались обов`язки вчинити всі необхідні слідчі дії по даному кримінальному провадженні.
ОСОБА_9 внесла на адресу Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області заздалегідь неправдиве повідомлення про вчинення ОСОБА_6 стосовно неї злочинів, передбачених ч.2 ст. 125 та ч.3 ст. 296 КК України, заявивши, що ОСОБА_6 на зауваження ОСОБА_9 про вигул собак ОСОБА_6 на дитячому майданчику нацькувала на неї собак, чим заподіяла їй тілесні ушкодження з розладом її здоров`я.
Заздалегідь неправдиві повідомлення ОСОБА_9 про злочини в поліцію та озвучені нею в судах обох інстанцій по справі про адмінправопорушення загрожували ОСОБА_6 покаранням у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, що є заподіянням істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_6 , а дії та бездіяльність слідчого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 спрямовані на уникнення кримінального покарання ОСОБА_9 усупереч зазначених численних ухвал слідчих суддів, що є діянням в інтересах третіх осіб (а саме, ОСОБА_9 ). При цьому ОСОБА_8 використовує преюдиційність постанов суддів у справі про адмінправопорушення, які з огляду на приписи ст.ст. 9, 253 КУпАП є вочевидь помилковими.
Слідчий ОСОБА_8 не тільки ухиляється від виконання будь - яких слідчих дій по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_9 , а і відверто ігнорує та не виконує ухвали слідчих суддів, які неодноразово визнавали його бездіяльність щодо невиконання ним вимог ст. 220 КПК України, очевидно, що така його зухвалість є наслідком відповідної бездіяльності прокурорів, під керівництвом яких перебуває ця кримінальна справа.
Зацікавленість слідчого у приховуванні злочину, вчиненого ОСОБА_9 , має на меті перешкодити перегляду справи про адмінправопорушення у разі прийняття судом обвинувального вироку стосовно ОСОБА_9 , адже очевидною є, помилковість постанов суддів по справі про адмінправопорушення.
Зазначені докази зловживання владними повноваженнями слідчим ОСОБА_8 та зухвале невиконання ним приписів ухвал слідчих суддів є доказом епізодів триваючого в його діях інкримінованого злочину.
Заслухавши доповідача, виступ заявників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що останні звернулись до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій. В обґрунтування поданої скарги покликаються на те, що 29.05.2020р. Прокуратурою Львівської області їх повідомлення про кримінальне правопорушення, допущене слідчим, направлено на розгляд до суб`єкта оскарження за підслідністю. Однак уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові інформація в ЄРДР не внесена. Вважають, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові допущено бездіяльність, так як, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а тому звернулися із скаргою до суду.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який відбувся відповідно до вимог ст.306 КПК України, слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги. Таке рішення, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим з дотриманням положень ст.370 КПК України, в такому з посиланням на норми кримінального процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, інших міжнародних документів та матеріали кримінального провадження слідчим суддею зроблено вірний висновок.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що мотиви заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , а також до власних припущень, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Крім цього слідчим суддею вірно зроблено висновок про те, що звернення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 29.05.2020 скероване до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 злочинів передбачених ст.364, 382 КК України, відтак дане звернення не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянти у поданій апеляційній скарзі не наводять спростування висновків слідчого судді, зроблених в оскаржуваній ухвалі, а лише безпідставно вказують про незаконність та необґрунтованість такої, а також формально вказують про порушення норм матеріального та процесуального права слідчим суддею, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 немає.

В ході апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне поновити такий, оскільки з повним текстом оскаржуваної ухвали слідчого судді заявники ознайомились 15.09.2020 року.

Керуючись ст.ст. 154-157, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР та про зобов`язання до вчинення дій - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4