Справа № 520/1121/19
Провадження № 1-кп/947/170/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 09.06.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом пожежника пожежної обслуги військової частини НОМЕР_1 , солдата,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, обвинувачений ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді пожежного пожежної обслуги військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год.00 хв. 22 травня 2017 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від військової служби до 09 год. 25 хв. 20.12.2018, не повідомляючи про себе органам військового управління, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до розташування вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби,
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 408 КК України за кваліфікуючими ознаками: дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: в 2017 році він проходив військову службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 , та в травні 2017 року самовльно не з`явився на службу до військової частині тому, що вирішив в подальшому не проходити військову службу, але у встановленому порядку з рапортом не звернувся.У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, доведена свідченнями свідків, поясненнями обвинуваченого ОСОБА_6 та зібраними у кримінальному провадженні письмовими доказами, а саме:

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в 2017 році військовослужбовець ОСОБА_6 вчасно не з`явився на службу в пожежній частині, не будучі звільненим з військової служби, майно не здавав. ОСОБА_6 не повідомляв причини чому він не з`явився на службу, вони його шукали, причинила була, що він не хотів служити. Також свідок пояснив, що є строки та норми які роз`яснюють як закінчити службу, людина повинна була написати рапорт про те, що він не хоче подальшому служити, потім доповідалося командиру частини, що контракт закінчується і людина не хоче служити. Повідомлення в усній формі, ніяких наслідків не має. ОСОБА_6 повинен був написати рапорт на ім`я начальника, в рапорті треба написати дату, потім накладається резолюція, передається в строєву частину, звідки передається до начальника. У зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 на службі, керівництво частини надало наказ про його пошуки, через певний час його знайшли працівники поліції.

Свідок ОСОБА_8 в судовому зсіданні пояснив, що 22 травня 2017 року без поважних причин не з`явився на службу солдат ОСОБА_6 , у зв`язку з чим було призначене службове розслідування, та створена пошукова група з метою розшуку ОСОБА_6 . Зі служби звільняються по закінченню контракту, якщо за два місяці до закінчення контракту пишуть рапорт, який реєструється в книзі вхідних документів, та звільняють у зв`язку зі службовою невідповідністю, повинна бути догана, сувора догана, ще догани. Потім проводиться службове розслідування. ОСОБА_6 усно говорив, що не хоче служити. Заступник командира частини чув, що ОСОБА_6 не хоче в подальшому служити, але ОСОБА_6 рапорту про звільнення на ім`я прапорщика ОСОБА_7 не подавав. ОСОБА_7 резолюціє не накладав.

-витягом з ЄРДР за № 0000229 від 09.06.2017 року;
-повідомленням від 01.06.2017 року про набуття ознак кримінального правопорушення у діях військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата військової служби за контрактом ОСОБА_6 ;

-копією акта службового розслідування №41/72 від 29.05.2017 року за фактом невиходу на службу солдата ОСОБА_6 ;

-копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 158 від 29.05.2017 року з якого вбачається, що солдат ОСОБА_6 з 22 травня 2017 року не прибув на службу;

-копією акта службового розслідування №41/72 від 06.06.2017 року;

-копією рапорту ОСОБА_6 від 12.04.2017 року з якого вбачається, що він забов`язується прибувати за місцем служби до повного та законного звільнення з місця служби;

-копією рапортів начальника пожежної служби в/ч НОМЕР_1 з якого вбачається, що солдат ОСОБА_6 не зявився на службу 23.05.2017 року та 24.05.2017 року;

-копією витягу з наказану №152 від 22.05.2017 року про призначення службового рослідування за фактом неприбуття на службу солдата ОСОБА_6 ;

-копією слжбової карти солдата ОСОБА_6 ;

-копією витягу з наказу №21 від 06.02.2014 року про призначення солдата ОСОБА_6 твп пожежника пожежної обслуги;

-копією контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_6 ;

-копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 259 від 20.12.2016 року про продовження строку дії проходження військової служби за контрактом відносно ОСОБА_6 ;

-копією медичнох характеристики відносно ОСОБА_6 ,

-копіями службових характеристик відносно ОСОБА_6 ;

Прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , дослідженням письмових матеріалів та матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд вважає що вони є належними та допустимими, оскільки дані докази кожний окремо, а також у своїй сукупності, за своїм змістом та послідовністю підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України та підтверджують вину обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 3 ст.408 КК України за кваліфікуючими ознаками дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1