У Х В А Л А

судового засідання

10.02.2021 колегія суддів Городоцького районного суду Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілих ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні на
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого на АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Яворів Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, раніше судимого, востаннє 06.03.2012 Яворівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, проживаючого на АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого на АДРЕСА_4 ,
за ч. 3 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и л а :
у провадженні Городоцького районного суду Львівської області на розгляді перебуває кримінальне провадження на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 в суді просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 строк тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, кожному, мотивуючи тим, що продовжений строк тримання під вартою останніх спливає 13.02.2021, а завершити провадження розглядом до цього часу неможливо, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали та не зменшились, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обгрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливого тяжкого злочину проти власності та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, не мають міцних соціальних зв`язків та законних засобів для існування, ведуть негативну антисоціальну поведінку, інше, відтак з метою запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, просить клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 покликаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просить про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожному, строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.
Представник ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора, просить обвинуваченим продовжити строк тримання під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 при вирішенні клопотання покладаються на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора мотивуючи відсутністю нових ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_9 клопотання прокурора заперечив, просить при обранні запобіжного заходу підзахисному, визначити розмір застави.
Захисник ОСОБА_7 покладається на розсуд суду.
Заслухавши прокурорів, представника потерпілих, думку обвинувачених, захисників, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить наступного висновку.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.
За положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Ухвалою колегії суддів Городоцького районного суду Львівської області від 16.12.2020, обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.02.2021, включно. Обставинами для продовження строку тримання під вартою слугували достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини в означеному кримінальному провадженні та незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачуються у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, має високий ступінь суспільної небезпеки та за який, в разі визнання їх винуватими, можуть бути засудженими до позбавлення волі на тривалий термін.
В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою, прокурор покликається на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшилися та не змінилися обставини, які дають підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Завершити розглядом кримінальне провадження на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 187 КК України в даному судовому засіданні, або ж до 13.02.2021 не можливо з об`єктивних причин.
За сукупності таких обставин, беручи до уваги характер і тяжкість інкримінованого у вину ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який належить до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів та посягає на право власності й особу (її здоров`я і життя), суворість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими, характеристику кожного із обвинувачених, їх сімейний та матеріальний стан, соціальні зв`язки і моральні принципи, поведінку під час судового розгляду, інші обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не припинили існувати, оскільки обвинувачені, зокрема на даному етапі судового провадження, можуть здійснювати вплив на свідків та потерпілих шляхом вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до зміни в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, а також переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також ураховує практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
З огляду на викладене, а також положення ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів доходить висновку про необхідність продовження обвинуваченим, кожному, строку тримання під вартою без визначення розміру застави й відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу, як про це просять захисники.
В означеному кримінальному провадженні суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених та саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
ОСОБА_11 строк тримання під вартою продовжити до 10 квітня 2021 року, включно.
ОСОБА_12 строк тримання під вартою продовжити до 10 квітня 2021 року, включно.
ОСОБА_13 строк тримання під вартою продовжити до 10 квітня 2021 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3