12.11.2020
Справа №642/2371/17,
Провадження 1кп/642/84/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0000913 від 01.04.2017 р. стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньо-технічною освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема: 29.11.2017 р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2017 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці - на проїжджій частині дороги біля будинку №55, по вул. Беркоса у м. Харкові, будучи в стані алкогольного сп`яніння, зупинив автобус, який рухався за маршрутом «Центральний ринок - завод Керамічних труб» і діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи надуманий привід, розв`язав з водієм автобуса ОСОБА_6 словесний конфлікт, бажаючи продемонструвати свою явну зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, в ході якого став ображати його нецензурною лайкою. На зроблене ОСОБА_6 зауваження про припинення хуліганських дій, ОСОБА_4 , використовуючи його як привід для з`ясування відносин, продовжуючи свої хуліганські дії, з проявом особливої зухвалості, завдав ОСОБА_6 кулаком правої руки два удари в область голови, заподіявши ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2088-ая / 17 від 3.04.2017 року тілесні ушкодження, а саме: синець на тлі припухлості м`яких тканин на слизовій оболонці верхньої губи та садно на передній поверхні мочки лівої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних пошкоджень.

ОСОБА_6 бажаючи припинити хуліганські дії ОСОБА_4 , виштовхав останнього з салону автобуса, закривши при цьому передні двері. ОСОБА_4 , не припиняючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок і спокій громадян, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи умисно та з особливою зухвалістю, підібрав з землі камінь і кинув його в скло передніх дверей автобуса та розбив скло на них, а також пошкодив лобове скло автобусу «Volvo B10M» 2001 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , заподіявши ТОВ «Експрес» матеріальну шкоду з урахуванням ремонтно - відновлювальних робіт, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи №6120 від 26.04.2017р., на загальну суму 1866 грн. 95 коп.

Таким чином, в результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , які тривалий час і вперто не припинялися протягом 25 хвилин, був грубо порушений громадський порядок, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження та завдано матеріальної шкоди ТОВ «Експрес». Хуліганські дії ОСОБА_4 були припинені тільки з втручанням співробітників правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заявили клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням у зв`язку із закінченням строку давності.

При цьому ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, зазначивши, що обставини вказані в обвинувальному акті відповідають дійсності.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до нетяжкого злочину, після його вчинення пройшло більше трьох років і відсутні будь які перешкоди згідно ст.49 КК України.
Потерпілі та їх представник в судове засідання не з`явились надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши зазначене клопотання, суд вважає його обґрунтованим та підлягаючим задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р. згідно яких звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливо на будь яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1) ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судому зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.8 ст.284 КПК України провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього, звільнення його від кримінальної відповідальності при цьому судом роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається з вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.11.2017 р. за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_4 вчинив зазначене кримінальне правопорушення 11 серпня 2014р., тому перебіг давності в даному випадку не переривається.

Тобто матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України). Процесуально правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон також не пов`язує можливість застосування правил ч.1 ст. 49 КК України із визнанням вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження по справі є наявність згоди на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено ним 28 квітня 2017 року

ОСОБА_4 від досудового слідства та суду не ухилявся, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення (передбачене ч.1 ст.296 КК України), яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, з моменту вчинення інкримінованого йому злочину, а саме 28 квітня 2017 року пройшло більше трьох років і закінчилися строки давності. ОСОБА_4 звернувся до суду з даним клопотанням та надав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття.

Судом відповідно до ч.2 ст.288 КПК України з`ясовано думку представника потерпілих ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання, надавши відповідну заяву.

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо необхідності задоволення вказаного клопотання та відсутності будь-яких перешкод для цього, суд вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, в порядку ст.ст.284-288 КПК України закрити кримінальне провадження щодо нього.

У разі закриття кримінального провадження з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином у зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, яке оформлюється ухвалою суду, суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди та цивільний позов ТОВ «Експрес» про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки такі позови вирішуються судом відповідно до ст.129 КПК України у випадку ухвалення вироку чи постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а тому позови потерпілих необхідно залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілих ОСОБА_6 та ТОВ «Експрес» можливості звернутися з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи №6120 від 26.04.2017р. у розмірі 1485 грн. 00 коп. віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.12, п.2 ч.1 ст. 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285,ч.4 ст.286, 288, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000913 від 01.04.2017 р. за обвинуваченням . ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст.296 КК України - закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди та цивільний позов ТОВ «Експрес» про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи №6120 від 26.04.2017р. у розмірі 1485 грн. 00 коп. віднести за рахунок держави.

Речові докази: фрагмент асфальту та паперово-марлеву медичну маску для обличчя, які згідно довідки та постанови слідчого від 10 квітня 2017р. знаходяться в камері зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Х/О, після набрання вироком законної сили знищити.

DVD-R диск «VIDEX» з відеозаписами з камери спостереження розташованої у салоні автобусу «Volvo B10M» р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1