У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.10.2020 року, якою задоволено спільне подання ДУ «Казанківська виправна колонія (93)» Міністерства юстиції України та спостережної комісії при Казанківській районній державній адміністрації про приведення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2013 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.10.2020 року задоволено спільне подання ДУ «Казанківська виправна колонія (93)» Міністерства юстиції України та спостережної комісії при Казанківській районній державній адміністрації про приведення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2013 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII .

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2013 року відносно засудженого ОСОБА_4 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII.

Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2012 року та остаточно призначено йому покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Узагальнені доводи апелянта.

Засуджений вважає рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.10.2020 року необґрунтованим та просить переглянути його, оскільки не погоджується з ним, тому що до кінця строку залишилось одинадцять місяців позбавлення волі
Встановлені судом першої інстанції обставини.

25.09.2020 року до суду надійшло спільне подання ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» та спостережної комісії при Казанківській райдержадміністрації про приведення вироків у відповідність до змін КК України від 01.07.2020 року відносно ОСОБА_4 .

Задовольняючи клопотання та враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України від 22.11.2018 року №2617-VIII, призначене покарання не відбув, суд прийшов до висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст.5 КК України, а тому є необхідність пом`якшення виду покарання, призначеного ОСОБА_4 , і визначення йому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч.1 ст.72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та принципу дії кримінального закону у часі, закріпленому у статтях 4,5 КК України, щодо не погіршення становища засудженому призначенням більшого строку покарання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

В письмовому клопотанні прокурор просить розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та особової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положенням ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення карності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Як слідує із вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2013 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.1 309 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2012 року та остаточно призначено йому покарання у виді 3 років та 1 місяця позбавлення волі.

1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, згідно якого були внесенні зміни до КК України, у тому числі до ч. 1 ст. 309 КК України, з якої виключили такий вид покарання, як позбавлення волі. Тобто, кримінальна караність діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не скасована, проте пом`якшено вид покарання за вказане діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

Частиною 3 ст. 5 КК України, передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання визначений статтею 74 КК України. Так, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

В той же час апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд розглядаючи клопотання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII допустив помилку.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва визначено строк ОСОБА_4 (термін дії правообмежень, що складають зміст покарання) 1 рік. Особливість зазначеної межі полягає у тому, що вийти за неї суд не вправі ні за яких умов.

Місцевий суд, приводячи вирок до відповідності чинному законодавству, порушив зазначену вимогу закону і встановив інший строк 2 роки обмеження волі. Тобто, суд, розглядаючи вказані матеріали, визначив вказаний термін для переведення - 1 рік розбавлення волі, що було призначено вироком і для такого виду покарання, як обмеження волі.

Невідбута частина покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2012 року, яка була частково приєднана, згідно ч.1 ст.71 КК України, на день ухвалення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2013 року становить - 2 роки 9 місяців 11 днів.

За такого, в цій частині ухвалу суду необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 405, 406, 407, 409, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.10.2020 року стосовно ОСОБА_4 змінити.
Привести вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2013 року відносно ОСОБА_4 у відповідності до Закону України від 22.11.2018р. №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», визначивши ОСОБА_4 міру покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2012 року та остаточно призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: