Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2692/20
Провадження №: 1-кс/332/396/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2020 р. м. Запоріжжя

слідчий суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зелений гай Веселівського району Запорізької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.10.2020 до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

Доводи клопотання.
В провадженні Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001315 від 12.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини за таких обставин.
ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин на території Заводського району міста Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого на землі полімерного зіп-пакету, обмотаного червоною ліпкою стрічкою з речовиною білого кольору, вагою 2,09 грама, яка згідно з висновком експерта № 7-3010 від 13.10.2020 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено (PVP), маса якої склала 0,3696 грама в перерахунку на основу.
Після чого, 12.10.2020 ОСОБА_6 , у невстановлений під час досудового розслідування час, діючи умисно, з корисливих мотивів, переніс вищевказаний полімерний зіп-пакет обмотаний червоною ліпкою стрічкою з речовиною на територію лісосмуги, розташованої між вулицею Радіаторною та вулицею Історичною у Заводському районі міста Запоріжжя, де незаконно зберігав у лівому кармані жилету з метою збуту до моменту вилучення співробітниками поліції, які затримали ОСОБА_6 як особу, підозрювану у вчиненні злочину.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
13.10.2020 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, слідчий та прокурор зазначили про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від покарання. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення з корисливих мотивів, існує ризик продовження злочинної діяльності. Зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, сторона обвинувачення просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони обвинувачення.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Доводи сторони захисту.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Підозрюваний суду пояснив, що через Telegram-канал замовив психотропні речовини, оплатив за них онлайн та отримав певну інформацію. Після цього забрав «розкладки» на 3-ому Шевченківському мікрорайоні біля ТЦ «Амстор» у м. Запоріжжі. Потім самостійно зробив нові «розкладки» між вулицею Радіаторною та вулицею Історичною у місті Запоріжжі, зафіксував їх на фото у власному телефоні. За кожну «розкладку» він повинен був отримати по 70 грн. Після цього він був затриманий працівниками поліції, яким видав свій мобільний телефон, зіп-пакет із психотропною речовиною та вказав на «розкладки», які зробив до цього. Вказані протиправні дії він вчинив перше за своє життя. Засуджує свою поведінку. Також підозрюваний пояснив, що працює на фабриці з виробництва брикетів різноробочим, за адресою: АДРЕСА_1 проживає разом із братом, який також працює. Їх мати на теперішній час проживає у Польщі. Стан його здоров`я є задовільним, наркотичні засоби марихуану він вживає рідко, раз на місяць. Після затримання працівники поліції недозволених заходів ведення слідства до нього не застосовували, обставини правопорушення він сам їм розповів на вказав на місце «розкладок» психотропних речовин.

Захисник під час розгляду справи заперечувала проти обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважала за доцільне застосувати до її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту з 21.00 год. до 07.00 год. Зазначила про те, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки. Крім того, захисник вважала, що стороною обвинувачення не надано суду достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж тримання під вартою.
Допитаний судом за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_9 пояснив, що підозрюваний є його рідним братом. Вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Їх мати на теперішній час проживає у Польщі, там працює. ОСОБА_6 працює неофіційно на фабриці з виробництва брикетів, є спокійною, неагресивною людиною. Свідок також працевлаштований, однак неофіційно, займається сезонними роботами та підробляє у службі таксі. Працює він, як правило вдень, іноді ввечері, вночі завжди дома. З приводу незаконних дій брата, пов`язаних із психотропними речовинами, свідок не був обізнаний. Також йому нічого невідомо про те, що брат вживає наркотики. Свідок зазначив, що зможе утримувати брата та контролювати його поведінку у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Він обов`язково проведе із ОСОБА_6 виховну бесіду, обмежить його доступ до Інтернет ресурсу, пов`язаного із порушенням закону, вилучить паспорт для виїзду за кордон.

Оцінка та висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою повинно бути законним і обґрунтованим.

Законність тримання під вартою полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу, а його обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту лише за наявності передбачених у законі підстав.

Мета і підстави застосування запобіжних заходів визначені ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує кримінальне процесуальне законодавство із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейській Суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п.32 вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вирішуючи питання про існування обґрунтованої підозри у цій справі, слідчий суддя виходить з того, що правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 закріплено у кримінальному законі, а саме статті 307 КК України.

Про факт причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення свідчать докази, додані слідчим до клопотання та досліджені безпосередньо слідчим суддею, а саме:

- протокол огляду місця події від 12.10.2020 лісосмуги між вулицею Радіаторною та вулицею Історичною у місті Запоріжжі, під час якого ОСОБА_6 вказав на місця зроблених ним «розкладок» зіп-пакетів із психотропною речовиною, показав зроблені ним фото «розкладок», також вказав на один згорток, який він викинув, коли побачив співробітників поліції; під час проведеного огляду було вилучено належний підозрюваному мобільний телефон та дев`ять згортків із кристалічною речовиною;
- постанова слідчого від 12.10.2020 про визнання речовими доказами поліетиленових згортків з кристалічною речовиною білого кольору та мобільного телефону HUAWEI P smart Z;
- висновок експерта № 7-3010 від 13.10.2020 відповідно до якого вилучена під час огляду місця події 12.10.2020 речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений - 1 феніл 2 піролідин 1 іл пентан 1 он (PVP), маса якої складає 0,3696 г.

ОСОБА_6 у суді також підтвердив факт причетності до збуту психотропних речовин за допомогою Telegram-каналу та так званих «розкладок».

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 саме за ч. 2 ст. 307 КК України, виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини за встановлених під час розгляду клопотання обставин.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що при звернені до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу, слідчим до нього було долучено лише частину матеріалів, зібраних на стадії досудового розслідування, яке ще не завершене. За відсутності доказів, які б свідчили про явну і очевидну недопустимість зібраних досудовим розслідуванням доказів у цьому кримінальному проваджені, враховуючи стандарт доказування обґрунтованої підозри на цьому етапі кримінального провадження, надавати оцінку доказам на предмет їх належності та допустимості передчасно.

Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор у судовому засіданні посилаються на існування таких ризиків:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського Суду з прав людини «Белевитський проти Росії» від 01.03.2017 року - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бечієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) від 04.01.2006, заява № 9190, п. 58 вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Наявність цього ризику слідчий суддя оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування).

Слідчим та прокурором під час розгляду справи ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обумовлюється тільки можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Однак, слідчий суддя не може погодитись із доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість обвинувачення та можливого покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, а повинна враховуватись судом у сукупності з іншими обставинами. Будь-яких доказів існування обставин, які вказують на ризик втечі підозрюваного, крім тяжкості обвинувачення та покарання, слідчим та прокурором суду не надано.

При оцінці наявності вказаного ризику слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким зареєстрований у встановленому законом порядку та проживає разом із рідним братом, працевлаштований неофіційно на виробничому підприємстві, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю обставин кримінального правопорушення, зокрема вказав на місця розташування усіх зроблених ним «розкладок» психотропних речовин та одного згортку із психотропною речовиною, який він викинув, розповів обставини придбання ним психотропних речовин. Крім того, ОСОБА_6 заявив, що засуджує свою протиправну поведінку, якої припустився вперше за своє життя, готовий нести покарання за вчинене та не вчиняти ніяких порушень у подальшому.

Свідок ОСОБА_9 , який є рідним братом підозрюваного, гарантував контроль за належною поведінкою ОСОБА_6 і виконання ним обов`язків під час здійснення кримінального провадження.

Одночасно слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення через обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_6 злочину з корисливих мотивів - отримання грошових коштів за збут психотропних речовин та вживання самим підозрюваним наркотичних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не буде достатнім для запобігання ризику, який обґрунтовано та встановлений у судовому засіданні.

Також слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистої поруки, адже жодна особа не висловила намір бути поручителем підозрюваного, забезпечувати виконання підозрюваним, покладених на нього КПК України обов`язків, а також забезпечувати його явку до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду на першу вимогу.

Неофіційне працевлаштування та дохід, наближений до мінімального свідчить про неможливість обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Враховуючи доведеність лише одного ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності вперше, його процесуальну поведінку на цій стадії кримінального провадження, вік, наявність міцних соціальних зв`язків, характер вчиненого правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладанням обов`язків, передбачений ст. 194 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде запобіжником ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 177-178, 181, 183 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 до 11.12.2020 включно.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також виконувати обов`язки:

1) цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце реєстрації, а саме АДРЕСА_1 ;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 покласти на Заводське ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яке відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України повинно негайно поставити на облік підозрюваного і повідомити про це слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.10.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1