Справа № 308/8817/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2020 року за № 0000982, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Підгорб Ужгородського району Закарпатської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, студентки хімічного факультету УжНУ, неодруженої, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий cлідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 30.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000982, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
У клопотанні зазначено, що 30 серпня 2020 року слідчим відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000982 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
01 вересня 2020 року слідчим відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000988 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.
01 вересня 2020 прокурором Ужгородської місцевої прокуратури матеріали кримінального провадження №0000982 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та матеріали кримінального провадження №0000988 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України об`єднані в одне провадження за №0000982.
Під час досудового розслідування з`ясовано, що 29 серпня 2020 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2106», червоного кольору, з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », рухаючись з села Холмець Ужгородського району Закарпатської області у напрямку села Дубрівка Ужгородського району Закарпатської області, перебуваючи на вулиці Центральній у селі Руські Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, тобто діючи зі злочинною недбалістю, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, не вибрала безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним за умов видимості у напрямку руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку вона об`єктивно була спроможна виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустила наїзд на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час перебувала на проїзній частині дороги.
При цьому з`ясовано, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 померла на місці. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 349 від 31.08.2020 причиною смерті стали шок, внутрішня кровотеча, розрив печінки та селезінки, множинні переломи ребер та тазу, особа травмована внаслідок контакту з транспортним засобом.
У такий спосіб встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яке керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілому.
Окрім цього, відразу після дорожньо-транспортної пригоди, вказаної вище, ОСОБА_4 , яка поставила потерпілу ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан внаслідок наїзду на неї за обставин, вказаних вище, розуміючи, що ОСОБА_7 перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, викликаного тілесними ушкодженнями, заподіяними під час описаної вище дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою уникнення ідентифікації як учасника дорожньо-транспортною пригоди та притягнення до кримінальної відповідальності, будучи відповідно до підпунктів «г», «ґ» пункту 2.10 ПДР України зобов`язаним вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілого до закладу охорони здоров`я або у випадку неможливості виконати ці дії відвести потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, проявила бездіяльність та не вчинила жодну з перелічених дій, втікши з місця пригоди у невідомому напрямку, тобто залишив без допомоги ОСОБА_7 , що заподіяло смерть потерпілому.
У такий спосіб встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а саме у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, що заподіяло смерть потерпілому
02.09.2020 року слідчим слідчого відділення Ужгородського відділення поліції Ужгородського відділу поліції за погодженням прокурора Ужгородської місцевої прокуратури було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли смерть потерпілому та ч.3 ст.135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, що заподіяло смерть потерпілому.
Слідчий у клопотанні також зазначив, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);
Слідчий зазначає, що у зв`язку з вищевикладеним, враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_4 , тяжкість злочину, подальше її перебування на волі, а не в умовах ізоляції, становить небезпеку для суспільства, а більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 179, 184, ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити та обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зокрема з підстав необґрунтованості підозри своєї підзахисної у вчиненні в інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зазначив про недоведеність факту порушення нею Правил дорожнього руху, відсутність висновків відповідних експертиз щодо можливості уникнення наїзду на потерпілу, щодо можливості відвернення смертельних наслідків підозрюваною.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію захисника та просила суд у задоволенні клопотання відмовити. Зауважила, що подія мала місце на неосвітленій ділянці дороги на підйомі, що обмежував їй оглядовість, потерпіла знаходилась в момент наїзду в лежачому положенні. Стосовно епізоду з залишенням в небезпеці, остання була переконана, що потерпіла спить і все нормально, про що їй повідомив свідок правопорушення. Стверджує, що усвідомлює факт залишення місце події. Знаходилась у стресовому стані, повністю співпрацює з органами досудового розслідування.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.
Частина перша статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканність, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у Кримінальному процесуальному кодексі України.
У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В клопотанні про застосування запобіжного заходу, стороною обвинувачення зазначений тільки один ризик, зазначений статтею 177 КПК України ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду. В обґрунтування зазначеного ризику орган досудового розслідування наводить тільки обставини неминучості покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8-ми років.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Оцінюючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, слідчий суддя констатує, що докази вини підозрюваної, зібрані стороною обвинувачення на момент звернення з клопотанням не містять переконливих доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Зокрема, відсутні будь-які експертизи, щодо встановлення причини та часу смерті потерпілої, характеру отриманих нею тілесних ушкоджень та можливості отримання зазначених тілесних ушкоджень та смерті при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, автотранспортної експертизи транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи, які б достовірно відповіли на питання, що становлять предмет доказування у справі. Протокол складений за результатами проведення слідчого експерименту, свідчить про формальність проведення даної слідчої дії, показання свідків допитаних під час досудового розслідування допускають невинуватість підозрюваної, не є беззаперечними та можуть бути спростовані в подальшому, після проведення відповідних експертиз.
Оцінюючи характеристику особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя констатує, що ОСОБА_4 раніше не судима, молодого віку, неодружена, є студенткою, має позитивні характеристики з місця навчання, проживання, місця роботи. Проживає з братом 2002 року народження, бабусею 1947 року народження. Батьки останньої знаходяться за кордоном.
Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 176 слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Слідчий суддя констатує, що прокурор під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, враховуючи особу підозрюваної, позитивну характеристику за місцем проживання, роботи, навчання, вагомість доказів, отриманих станом на дату звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу, обставини, при яких було вчинено правопорушення, сталість соціальних та родинних зв`язків, репутацію підозрюваної, слідчий суддя прийшов до переконання за доцільне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт строком на два місяці, а саме до 24:00 1 листопада 2020 року, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у нічний період доби з 22.00 вечора по 06.00 год. ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181,183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці, а саме до 24:00 1 листопада 2020 року, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у нічний період доби з 22.00 вечора по 06.00 год. ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язок прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 07 вересня 2020 року 15 год. 00 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1