Справа № 487/6564/20
Провадження № 1-кс/487/6478/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сміле, Запорізької області, громадянина України, не одруженого, освіта повна загальна середня, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді номера обслуги 1 відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.11.2020 року слідчий Третього СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження №0000515 від 02.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
30.10.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також наявні ризики, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про його задоволення.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти клопотання, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що Третім слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 02.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.07.2019 громадянин України ОСОБА_4 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, строком на 3 (три) роки.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 43-РС від 23.07.2019, матроса ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 1 відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 161 від 24.07.2019, матроса ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та постановлено на усі види забезпечення.

Відтак, з 24.07.2019, тобто з моменту зарахування матроса ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу, без поважних причин, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем, матрос ОСОБА_4 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, матрос ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, 17.02.2020, о 08 год. 30 хв., матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу, без поважних причин, до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , півострів АДРЕСА_3 , та незаконно перебуває поза її межами по тепер, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу, без поважних причин.

Таким чином, 30.10.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України нез`явлення вчасно на службу, без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: службовою запискою від 02.06.2020 слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 , про виявлення кримінального правопорушення вчиненого військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 матросом ОСОБА_4 ; повідомленням від 13.05.2020 з ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 матросом ОСОБА_4 ; матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_2 за фактом нез`явлення вчасно на службу, без поважних причин, до військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом матросом ОСОБА_4 ; протоколом від 30.07.2020 допиту свідка ОСОБА_7 , який повідомив про обставини виявлення відсутності матроса ОСОБА_4 17.02.2020 у військовій частині НОМЕР_1 ; протоколом від 30.07.2020 допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив про обставини виявлення відсутності матроса ОСОБА_4 17.02.2020 у військовій частині НОМЕР_1 ; протоколом від 31.07.2020 допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив про обставини виявлення відсутності матроса ОСОБА_4 17.02.2020 у військовій частині НОМЕР_1 ; іншими матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в їх сукупності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки доказів можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення слідчим у клопотанні та прокурором під час судового розгляду не зазначено.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.
Згідно з положеннями ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання не наведено обґрунтованих доказів та не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Роси» зазначено, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошення видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання.
Враховуючи викладені обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеному доведеному ризику, можливо шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, запобіжний захід особисте зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком до 16.01.2020 року наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Більмацького району без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 покласти на слідчих ТУДБР в м. Миколаєві.
Ухвала слідчого судді діє до 16.01.2021 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1