КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 23 грудня 2020 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, одруженого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та вагітна дружина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 ч. 2 ст. 189 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 27 грудня 2020 року, заборонено йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, невмотивованою, через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, постановлену з порушенням норм матеріального і процесуального закону та практики ЄСПЛ.
Апелянт зазначає, що підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, оскільки відсутні докази причетності його до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені.
Звертає увагу на те, що з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу він належно дотримується та виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
Незважаючи на це, слідчим суддею при продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не враховано наявність у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, вагітної дружини та двох неповнолітніх дітей на утриманні.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 серпня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002610, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

29 серпня 2020 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня повідомлено про підозру у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та у вимаганні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146 ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 жовтня 2020 року.
23 жовтня 2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 6 даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Розглядаючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та обставини життя особи, які можуть свідчити про збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 ч. 2 ст. 189 КК України.

Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року)

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження підозрюваному запобіжного заходу. З огляду на те, що обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
У клопотанні органу досудового розслідування зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися і продовжують існувати.

Вивченням матеріалів судового провадження встановлено, що органом досудового розслідування доведено те, що вказані ризики продовжують існувати, слідчим суддею в межах КПК України їх оцінено, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_6 на даному етапі розслідування кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційних скарг щодо незаконності оскаржуваної ухвали через невідповідність висновків в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження, то вони є безпідставними. На думку колегії суддів, суддя при розгляді клопотання прокурора про продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені доводи та підстави, в яких захисники просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, а тому апеляційна скарги захисникаОСОБА_5 , з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 27 грудня 2020 року, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальнний номер справи 761/34003/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Провадження № 11сс/824/6015/2020 Доповідач: ОСОБА_10

Категорія ст. 181 КПК