Справа № 446/1083/20
ВИРОК
29.10.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
зза участі:секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волинське Сокальського району Львівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 21.12.2017 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, не депутат,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
Досудовим розслідування встановлено, що рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області, виконавчий лист №446/2231/14-ц від 29.04.2015 року, ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 для утримання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2014 року і до її повноліття.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав, щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд кримінальнго провадження у її відсутності, також зазначила , що усі покази які вона давала підтримує повністю.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, врахувавши думку потерпілої, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.04.2015 року, для утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При призначенні покарання суд враховує положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше судимий, а саме 21.12.2017 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, офіційно не працевлаштований, має неповнолітню доньку, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо колишнього подружжя та інших осіб з якою винна перебуває у сімейних (близьких) відносинах, рецидив злочинів.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

Суддя: ОСОБА_1