Провадження № 1-кс/638/2200/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0002743 від 06.08.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, -

встановив:

До слідчого судді звернувся начальник відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором з клопотанням, в якому просить накласти арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:008:0006 з метою заборони відчуження, реєстрації, перереєстрації до прийняття остаточного рішення по справі.

В обґрунтування клопотання зазначає, що до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від представника ТОВ ТВ «Дружба» ОСОБА_6 про те, що невстановлені посадові особи Держгеокадастру внесли недостовірні відомості відносно земельної ділянки, яка розташована по вул, Клочківська,8 м.Харків.

За вказаним фактом 06.08.2020 року слідчим Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002743 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.366 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25.12.2007 року рішенням сесії Харківської міської ради №282/07 надано згоду, зокрема ТОВ ТФ «Дружба» на розробку проекту відведення земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та експлуатації зазначеного об`єкту: двох земельних ділянок загальною площею 0,5200 га (№1-0,2768 га, №2-0,2432 га) де зазначені ділянки фактично знаходяться у т.ч. на місці (охоплюють)земельні ділянки пл.0,2711 га (кадастровий номер :001:008:0006).

16.04.2008 року Рішенням сесії Харківської міської ради №77/08 затверджено проект відведення земельних ділянок ТОВ ТФ «Дружба» із зазначеними технічними характеристиками та присвоєними кадастровими номерами, надано їх в оренду, припинення чинність попереднього договору оренди земельної ділянки пл.0,2711 га (кадастровий номер :01:008:0006) з Свято-Покровським монастирем Харківської єпархії УПЦ і зазначені рішення сесії Харківської міської ради є чинними, не скасовувались і на підставі відповідного рішення сесії ТОВ ТФ «Дружба» було розроблено та в подальшому погоджено проекти землеустрою щодо виділення на місці старої земельної ділянки якій було присвоєно кадастровий номер :01:008:0006 сформовано дві нові земельні ділянки яким присвоєно кадастрові номери №:001:008:0017, :01:008:0018),однак відомості про створені земельні ділянки не були внесені державним реєстратором відповідно до вимог ЗУ « Про Державного земельнимй кадастр», і відповідно на сьогоднішній відповідно до відомостей за публічної кадастрової карти залишився кадастровий номер :01:008:0006 на земельну ділянку, яка перебувала в оренді до 01.10.2013 року Свято-Покровським монастирем Харківської єпархії УПЦ, однак проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ ТФ «Дружба» для будівництва та подальшої експлуатації торгово-адміністративного комплексу по вул,Клочківській,8 у Дзержинському районі м. Харкова маються кадастрові номери №:001:008:0017, :01:008:0018, і вищевказані кадастрові номери внесені не правдиві відомості державним реєстратором на Публічну кадастрову карту неправдиві відомості щодо цієї земельної ділянки відповідно до ЗУ « Про Державний земельний кадастр України», який набрав чинність 01.01.2013 року.

Під час проведення досудового розслідування допитано представника ТОВ ТФ «Дружба» ОСОБА_6 , яка повідомила про те, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: вул.Клочківська, 8 м.Харків, знаходиться об`єкт археологічної спадщини -поселення з нашаруванням ХVII-ХIХ століття, і вищевказані земельні ділянки які відводяться належали до земель історико-культурного призначення, у зв`язку з тим що ТОВ ТФ «Дружба» готувала проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та подальшої експлуатації торгово-адміністративного комплексу по вул,Клочківській,8 м.Харків, і було сформовано дві земельні ділянки з кадастровими номерами №:01:008:0017; №:01:008:0018, однак відповідно до висновку наукової експертизи «Слобідська археологічна служба» від 09.04.2008 року ділянка по вул, Клочківська, 8 м.Харків відноситься до складу земель історико-культурного призначення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Представник власника майна Харківської міської ради проти клопотання заперечувала. Надала письмові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні клопотання з тих підстав, що ТОВ «Дружба» не є ні власником, ні орендарем земельної ділянки, зазначеної у клопотанні. Натомість власником є Харківська міська рада. Вважає, що слідчим не наведено необхідності здійснення такого арешту, не обґрунтовано правову підставу для арешту майна, жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак, матеріали клопотання не містять достатніх доказів, що вказують на вчинення певною особою кримінального правопорушення.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.
В провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0002743 від 06.08.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 05.08.2020 року до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява про те, що невстановлені посадові особи Держгеокадастру внесли недостовірні відомості до реєстрів.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що 16.04.2008 року Рішенням сесії Харківської міської ради №77/08 затверджено проект відведення земельних ділянок ТОВ ТФ «Дружба» із зазначеними технічними характеристиками та присвоєними кадастровими номерами, надано їх в оренду, припинення чинність попереднього договору оренди земельної ділянки пл.0,2711 га (кадастровий номер :01:008:0006) з Свято-Покровським монастирем Харківської єпархії УПЦ і зазначені рішення сесії Харківської міської ради є чинними, не скасовувались і на підставі відповідного рішення сесії ТОВ ТФ «Дружба» було розроблено та в подальшому погоджено проекти землеустрою щодо виділення на місці старої земельної ділянки якій було присвоєно кадастровий номер :01:008:0006 сформовано дві нові земельні ділянки яким присвоєно кадастрові номери №:001:008:0017, :01:008:0018), однак відомості про створені земельні ділянки не були внесені державним реєстратором відповідно до вимог ЗУ « Про Державного земельнимй кадастр», і відповідно на сьогоднішній відповідно до відомостей за публічної кадастрової карти залишився кадастровий номер :01:008:0006 на земельну ділянку, яка перебувала в оренді до 01.10.2013 року Свято-Покровським монастирем Харківської єпархії УПЦ, однак проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ ТФ «Дружба» для будівництва та подальшої експлуатації торгово-адміністративного комплексу по вул,Клочківській,8 у Дзержинському районі м. Харкова маються кадастрові номери №:001:008:0017, :01:008:0018, і вищевказані кадастрові номери внесені не правдиві відомості державним реєстратором на Публічну кадастрову карту неправдиві відомості щодо цієї земельної ділянки відповідно до ЗУ « Про Державний земельний кадастр України», який набрав чинність 01.01.2013 року.

Під час проведення досудового розслідування допитано представника ТОВ ТФ «Дружба» ОСОБА_6 , яка повідомила про те, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: вул.Клочківська,8 м.Харків, знаходиться об`єкт археологічної спадщини -поселення з нашаруванням ХVII-ХIХ століття, і вищевказані земельні ділянки які відводяться належали до земель історико-культурного призначення, у зв`язку з тим що ТОВ ТФ «Дружба» готувала проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та подальшої експлуатації торгово-адміністративного комплексу по вул,Клочківській,8 м.Харків, і було сформовано дві земельні з кадастровими номерами №:01:008:0017; №:01:008:0018, однак відповідно до висновку наукової експертизи «Слобідська археологічна служба» від 09.04.2008 року ділянка по вул, Клочківська, 8 м.Харків відноситься до складу земель історико-культурного призначення.

Постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 08.08.2020 року земельну ділянку пл. 0,2711 га (кадастровий номер :001:008:0006) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002743 від 06.08.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Також слідчий суддя враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0002743 від 06.08.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:008:0006, шляхом заборони відчуження, реєстрації, перереєстрації вказаного майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 31.08.2020 року о 13:20 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1