Дата документу 11.08.2020 Справа № 937/7024/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/7024/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/848/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11серпня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мелітополя Запорізької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваної в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 27, ч. 5 ст.191, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відео конференції з приміщення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області
слідчого ОСОБА_8

захисників підозрюваної адвоката ОСОБА_9 , ОСОБА_10

підозрюваної ОСОБА_6 .

Підозрювана ОСОБА_6 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 липня 2020 року, якою клопотання слідчого Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене першим заступником прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні №0000083 про відсторонення від посади у відношенні ОСОБА_6 задоволено та відсторонено останню від посади директора Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж» строком на два місяці, до 03 вересня 2020 року включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрювана ОСОБА_6 є директором Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж», службовою особою, на яку в силу посадових інструкцій покладено організаційно-розпорядчі функції, правопорушення, у яких вона підозрюється, вчинені із використанням службового становища; більшість свідків та одна з підозрюваних в даному кримінальному провадженні є її підлеглими; на деяких із вказаних свідків підозрюваною, як керівником навчального закладу, вже чинився незаконний вплив з метою подальшої відмови свідків від їх показань, тому вбачається, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді, може як сама знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, так і надати вказівки своїй спільниці виконати зазначені дії, та незаконними засобами впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні. Викладене свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що такий захід як відсторонення підозрюваної від посади необхідний для запобігання протиправній поведінці підозрюваної.
В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу - про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого про відсторонення її від посади.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що відсторонення від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду. Застосування такого заходу допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для відсторонення від посади; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертаються із клопотанням.

При цьому, відсторонення від посади не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе слідчому судді (суду), що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою до його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у відповідному клопотання слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, задля виконання якого слідчий, прокурор звертається із таким клопотанням (ст.132 КПК України).

Мотивуючи свої доводи, викладені в клопотанні та в судовому засіданні, прокурор та слідчий зазначали, що вчиненню кримінального правопорушення сприяло її перебування на посаді директора Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж», крім того, вказували, що вона може впливати на свідків, зокрема, працівників Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж», які працюють під її безпосереднім керівництвом, має доступ до бухгалтерських та інших документів підприємства, а тому може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування.

Проте, будь-яких відомостей, які б вказували на те, що вона, будучи директором Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово- економічний коледж», може впливати на свідків, а саме: працівників Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж», які працюють під її безпосереднім керівництвом, що може негативно впливати на хід досудового розслідування, в матеріалах провадження, що знаходяться в розпорядженні слідчого судді, немає. Натомість, працівники Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вже були допитані органом досудового розслідування як свідки, а тому це виключає її вплив на показання вказаних осіб.

Доводи прокурора та слідчого про те, що вона, використовуючи свої службові повноваження та зв`язки, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, є лише припущенням, і жодними доказами також не підтверджуються.

Крім цього, апелянт звертає увагу, що з протоколів допиту вищезазначених свідків вбачається, що тиск з її боку, на який вони посилаються, не пов`язаний із цим кримінальним провадженням, а є наслідком невдоволення свідків її рішеннями як директора Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж» в процесі їх трудової діяльності.

До того ж, майже всі свідки є сторонами (позивачами, відповідачами) по цивільним справам між ними та Державним вищим навчальним закладом «Мелітопольський промислово-економічний коледж». Так, ОСОБА_15 є позивачем у справі № 937/8199/19, де відповідачем виступає коледж. ОСОБА_14 є позивачем у справі № 937/603/20 про визнання незаконним притягнення до дисциплінарної відповідальності, де відповідачем у справі також є коледж, ОСОБА_17 є відповідачем у справі №320/5683/19 за позовом Коледжу про визнання недостовірною інформації та зобов`язання її спростувати, між тим ОСОБА_17 у 2020 році було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 притягались у 2019 році до дисциплінарної відповідальності за невиконання своїх обов`язків. ОСОБА_13 у 2020 році вже двічі притягнута до дисциплінарної відповідальності за невиконання службових обов`язків. Тобто, показання цих свідків, на які посилаються прокурор та слідчий в обґрунтування клопотання, не є доказами злочину, а підтверджують лише їх упереджене ставлення до апелянта через її принципову позицію як директора закладу освіти щодо неприпустимості з їх боку порушень трудової дисципліни.

Також апелянт зазначає, що вона на цих свідків не чинила жодного тиску, пов`язаного із цим кримінальним провадженням, оскільки події інкримінованого їй злочину мали місце задовго до притягнення цих свідків до дисциплінарної відповідальності, а правомірність її дій у цій частині є предметом багатьох цивільних судових процесів, по деяким з яких судами вже прийняті рішення не на користь цих осіб. Отже, надання свідками показань у цьому кримінальному провадженні є ні чим іншим, ніж тиск саме на неї, з метою схилити її до лояльного ставлення до них та до порушень з їх боку трудової дисципліни, а єдина підстава для надання цих показань - це помста за її принципові рішення як директора.

Крім того, слід врахувати, що інкримінований злочин вчинений в період з 01 січня 2011 року по 01 липня 2019 року, а тому пройшов значний проміжок часу, протягом якого вона продовжувала обіймати посаду директора закладу освіти. Між фактом виявлення події, яка їй інкримінується, і на чає розгляду клопотання про відсторонення від посади минуло більше року, а тому із плином часу підстави відсторонення, на які посилається слідчий, взагалі відсутні.

У даному випадку, кримінальне правопорушення припинено ще у липні 2019 року, згідно з повідомленням про підозру від 30 червня 2020 року. Всі документи, які мають значення для досудового розслідування, були вилучені слідчим під час тимчасового доступу до речей і документа та обшуків. Будь-яких обставин, які би свідчили про її можливість перешкодити кримінальному провадженні іншим чином, у клопотанні слідчого не зазначено. Тобто, клопотання слідчого ґрунтується виключне на можливості її впливу на свідків.

Таким чином, апелянт вважає, що стороною кримінального провадження, яка ініціювала питання щодо відсторонення її від посади, не надано належних доказів обставин, на які вона посилалась, тому не було і підстав для задоволення такого клопотання слідчим суддею.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник - адвокат ОСОБА_9 зазначає, що, на його думку, ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №937/7024/19 від 03 липня 2020 року про відсторонення від займаної посади є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

При відстороненні від посади ОСОБА_6 слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не зазначив жодного доказу, висловив припущення, що підозрювана може незаконними засобами впливати на свідків, що в свою чергу прямо суперечить ст.62 Конституції України. А також, визнав той факт, що на підозрювану, відповідно до ухвали слідчого судді, покладено обов`язок утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні, в зв`язку із чим, за відсутності відомостей щодо порушення підозрюваною зазначеного обов`язку, може йти мова про достатність таких підстав превентивних заходів.

Також, слідчий суддя не приймає до уваги того факту, що частина свідків звільнилась з навчального закладу, а частина свідків, відповідно до наказу №35-в від 16 червня 2020 року, знаходяться в щорічній відпустці до 26 серпня 2020 року включно. Заборгованості зі сплати заробітної плати та інших платежів не має, що в свою чергу навпаки свідчить проте, що ОСОБА_6 , перебуваючи па посаді директора, жодним чином не чинить тиск на свідків в даному кримінальному провадженні. А зазначені обставини щодо начебто тиску - є лише припущенням, що в свою чергу, відповідно до норм Конституції України та КПК України, не можуть бути підставою для відсторонення від займаної посади.

Твердження слідчого судді щодо начебто отримання певної державної допомоги на утримання дитини ОСОБА_6 , є хибним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області №01-06/2582-02 від 09 липня 2020 року, ОСОБА_6 не перебуває на обліку як отримувач допомоги на дитину ОСОБА_18 .

Крім того, слідчий суддя під час встановлення вищезазначених обставин не врахував того, що відповідно до наказу №73-к від 19 червня 2020 року, на заступника директора ОСОБА_19 покладено тимчасове виконання обов`язків директора навчального закладу в період з 01 липня 2020 року по 06 липня 2020 року. А також, не враховано тієї обставини, що у заступника директора ОСОБА_19 відсутні повноваження щодо підписання бухгалтерських документів, що в свою чергу може виразитись у несвоєчасному перерахуванні авансу та заробітної плати працівникам коледжу за липень, несвоєчасній виплаті коштів на харчування дітям - сиротам (фінансові зобов`язання вже зареєстровані бухгалтерією в органах Казначейства), у несвоєчасній виплаті стипендіального забезпечення студентам коледжу за липень, несвоєчасній платі за енергоносії та інші послуги, що в свою чергу призведе до скрутного становища не тільки самого коледжу, а й його працівників та студентів. Вказані документи були надані слідчому судді стороною захисту під час розгляду клопотання про відсторонення від посади та слідчим суддею не надано жодної оцінки вказаним документам в оскаржуваній ухвалі.

Також сторона захисту зазначає, що станом на 09 липня 2020 року по даному кримінальному провадженню проведені маже всі слідчі дії: три обшуки, два тимчасових доступи до документів, допити свідків у кримінальному провадженні та інші слідчі дії. Тому всі документи та речі, які органи досудового розслідування вважають за необхідними для збирання доказів по справі, вилучені та знаходяться у слідчого, досудове розслідування триває майже рік, а саме з 30 липня 2019 року. Протягом року ОСОБА_6 обіймала посаду директора навчального закладу, потреби у відстороненні її від займаної посади не було, жодних перешкод у проведенні досудового розслідування нею не здійснювалось.

Посилання слідчого на те, що ОСОБА_6 може здійснювати вплив (тиск) на свідків, що може виразитися у схилянні свідків, які на теперішній час є працівниками ДВНЗ «МПЕК», під загрозою звільнення або не нарахування заробітної плати, зовсім не мають ніякого обґрунтування, посилання на будь-які докази відсутні.

Також, свідки кримінального провадження, які на теперішній час є працівниками ДВНЗ «МПЕК» знаходяться в щорічній відпустці до 26 серпня 2020 року та отримали всі належні їм виплати, скарги щодо неповного нарахування не надходило.

Крім того, 13 липня 2020 року слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_6 до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

17 липня 2020 року під час розгляду вищезазначеного клопотання слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було встановлено, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області необґрунтоване, не вмотивоване та не містить жодного доказу, а саме: «...слідчий не надає та не посилається на жодний доказ, зібраний досудовим розслідуванням....(сторінка 6 ухвали №937/7024/19 від 17 липня 2020 року)». Слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області залишено клопотання слідчого без задоволення.

Також, в першого заступника ДВНЗ «Мелітопольського промислово- економічного коледжу» ОСОБА_20 , 31 серпня 2020 року закінчується строк дії контракту. Укласти новий контракт, відповідно до розділу 5 п. 5.4 Статуту коледжу, може лише директор. Відповідно до п. 6.2.1, директор ДВНЗ «Мелітопольського промислово-економічного коледжу» і працівник повинні за угодою сторін не пізніше як за два місяці визначитись про його продовження або припинення. Таким чином, відсторонення від займаної посади директора коледжу не тільки порушить режим роботи навчального закладу, а й порушить право на працю ОСОБА_20 , гарантоване Конституцією України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до суду надійшло клопотання про відсторонення від посади у відношенні ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.3 ст.27, ч.1 ст. 366 КК України, а саме: наказом Міністерства освіти і науки України № 1062-к від 22 вересня 2008 року ОСОБА_6 призначена виконуючим обов`язки директора Мелітопольського державного промислово-економічного технікуму з 30 вересня 2008 року до заміщення вакантної посади директора в установленому порядку. В подальшому, наказом Міністерства освіти і науки України №1472-к від 25 грудня 2008 року ОСОБА_6 призначена на посаду директора Мелітопольського державного промислово-економічного технікуму з 25 грудня 2008 року. Так, з 25 грудня 2008 року по теперішній час ОСОБА_6 постійно обіймає посаду директора навчального закладу, з урахуванням проведення у навчальному закладі відповідно до п.5.5 Статуту, один раз на п`ять років конкурсу на посаду директора.

Крім того, 09 травня 2005 року між Мелітопольським державним промислово-економічним технікумом в особі директора ОСОБА_21 та ОСОБА_22 укладено контракт, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався до 06 лютого 2009 року, згідно з яким останню призначено на посаду старшого бухгалтера навчального закладу. Наказом директора Мелітопольського державного промислово-економічного технікуму ОСОБА_6 №64 від 06 лютого 2009 року ОСОБА_23 переведено на посаду головного бухгалтера навчального закладу, у зв`язку із чим між Мелітопольським державним промислово-економічним технікумом в особі директора ОСОБА_6 та ОСОБА_23 укладено новий контракт щодо призначення останньої на вказану посаду. 27 квітня 2011 року до контракту від 06 лютого 2009 року, укладеного між Мелітопольським державним промислово-економічним технікумом та головним бухгалтером технікуму ОСОБА_23 , укладено додаткову угоду, згідно з якою у контракті назву «Мелітопольський державний промислово-економічний технікум» замінено на «ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж»». Так, ОСОБА_23 з 06 лютого 2009 року по теперішній час обіймає посаду головного бухгалтера ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж».

Крім того, наказом директора Мелітопольського державного промислово-економічного технікуму ОСОБА_21 № 178-к від 17 квітня 2007 року ОСОБА_24 призначено на посаду інспектора відділу кадрів технікуму. З 01 вересня 2014 року на підставі наказу ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» № 70-к від 29 серпня 2014 року ОСОБА_24 переведено на посаду старшого інспектора з кадрів навчального закладу, яку вона обіймала до 31 січня 2020 року (наказом директора ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» ОСОБА_6 № 06-к від 13 січня 2020 року ОСОБА_24 звільнена за власним бажанням).

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , працюючи у ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» (раніше - Мелітопольський державний промислово-економічний технікум) познайомилися між собою та внаслідок виконання своїх функціональних обов`язків у невстановлений досудовим розслідування час між ними склалися дружні, довірчі стосунки.

В ході подальшого виконання директором ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» ОСОБА_6 своїх функціональних обов`язків, остання зрозуміла, що вона, будучи наділеною організаційно розпорядчими функціями є найвищою посадовою особою у навчальному закладі та має владні повноваження, які вона може як самостійно, так і віддаючи розпорядження підпорядкованим особам, використовувати у власних інтересах, всупереч інтересам служби. У зв`язку із вищевикладеним, приблизно у жовтні 2010 року у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на привласнення бюджетних грошових коштів, які перебували у розпорядженні ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», шліхом незаконного нарахування заробітної плати особам, яких можна фіктивно працевлаштувати до вказаного навчального закладу. Усвідомлюючи той факт, що хоча відповідно до п.п. 6 п. 5.4 Статуту, директор Коледжу, в межах наданих йому повноважень, приймає на роботу та звільняє з роботи працівників закладу, ОСОБА_6 вирішила, що з метою полегшення організації вчинення злочину, а також тривалої незаконної діяльності та зменшення ризиків викриття правоохоронними органами їй необхідно заручитися підтримкою інших працівників навчального закладу, що також наділені певними повноваженнями, які можливо використовувати з метою спрощення процедур фіктивного працевлаштування осіб та незаконного нарахування заробітної плати. Так, обдумавши усі організаційні питання незаконної діяльності, у ОСОБА_6 виник умисел на створення стійкого злочинного об`єднання осіб, які б попередньо зорганізувались для того, щоб одержувати неправомірну вигоду для себе та інших осіб, шляхом вчинення злочину, пов`язаного із привласненням бюджетних грошових коштів.

Реалізуючи вказаний умисел, приблизно у листопаді - грудні 2010 року, перебуваючи у приміщенні ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» за адресою: Запорізька область, м.Мелітополь, пр.50-річчя Перемоги, 19, ОСОБА_6 зібрала у своєму службовому кабінеті та залучила до реалізації свого злочинного умислу інших службових осіб ДВНЗ Мелітопольський промислово-економічний коледж», а саме: головного бухгалтера ОСОБА_23 та інспектора з кадрів ОСОБА_24 , з якими познайомилася заздалегідь, під час спільної праці у навчальному закладі, внаслідок чого між ними склалися довірливі стосунки.

Після отримання згоди ОСОБА_23 та ОСОБА_24 на участь у вчиненні злочину, ОСОБА_6 , приблизно протягом листопада - грудня 2010 року розробила злочинний план діяльності організованої групи, відповідно до якого ОСОБА_23 та ОСОБА_24 повинні в інтересах організованої групи, підшукувати осіб та використовувати свої організаційно-розпорядчі повноваження для їх фіктивного працевлаштування до ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» й незаконного нарахування їм заробітної плати, з метою систематичного отримання незаконної матеріальної винагороди ОСОБА_6 та членами організованої групи. При цьому, ОСОБА_6 повідомила кожній із залучених нею осіб єдиний план злочинної діяльності групи, отримавши від кожного з них схвалення та погодження цього злочинного плану й згоду на його виконання всіма співучасниками. Згідно злочинного плану, ОСОБА_6 визначила злочинні ролі ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які за задумом ОСОБА_6 , під безпосереднім її керівництвом, повинні в інтересах організованої групи підшукувати осіб та використовувати свої повноваження згідно до посадових інструкцій для їх фіктивного працевлаштування до ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» й незаконного нарахування їм заробітної плати, з метою систематичного отримання незаконної матеріальної винагороди самою ОСОБА_6 та членами організованої групи.

Так, ОСОБА_6 , маючи певні лідерські якості та організаторські здібності, розуміючи можливість використання свого службового становища, відвела собі роль організатора злочинної групи і визначила для себе певний обсяг злочинних дій згідно із злочинним планом, а саме: надавати членам організованої групи вказівки щодо підшукування осіб для фіктивного працевлаштування та здійснення процедури працевлаштування, встановити взаємозв`язок між діями окремих учасників, розробляти алгоритм дій під чає фіктивного працевлаштування осіб, складання документів, нарахування та привласнення заробітної плати, видавати накази про працевлаштування й звільнення фіктивних осіб та підписувати трудові контракти (договори) від імені ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», розподіляти між членами організованої злочинної групи грошові кошти, отримані в наслідок привласнення незаконно нарахованої заробітної плати, вирішувати питання безперешкодного забезпечення злочинної діяльності групи та організовувала приховування злочинної діяльності організованої групи.

З метою конспірації протиправних дій злочинного угрупування та уникнення викриття ОСОБА_6 , використовуючи свої владні повноваження, шляхом видання розпоряджень та погроз у бік інших працівників коледжу, у тому числі бухгалтерії та відділу кадрового забезпечення, заборонила їм втручатися у питання працевлаштування, обліку робочого часу та нарахування заробітної плати.

В свою чергу, ОСОБА_24 була відведена роль пособника, у створеній ОСОБА_6 організованій злочинній групі, із визначенням наступних злочинних дій згідно розробленого останньою злочинного плану. Так, ОСОБА_24 , будучи інспектором з кадрів (з 01 вересня 2014 року - старшим інспектором з кадрів) ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», усвідомлюючи свою роль у організованій злочинній групі, після отримання від ОСОБА_6 згоди та вказівки щодо досягнення мети, організовувала підготовку офіційних документів щодо фіктивного працевлаштування заздалегідь підшуканих осіб, вносила щомісячно недостовірні відомості до табелів обліку робочого часу про фактично відпрацьований час фіктивно працевлаштованих працівників, які у подальшому подавала для погодження директору навчального закладу ОСОБА_6 , з метою привласнення бюджетних грошових коштів.

В свою чергу, ОСОБА_23 була відведена роль співвиконавця у створеній ОСОБА_25 організованій злочинній групі, із визначенням наступних злочинних дій, згідно розробленого останньою злочинного плану. Так, головний бухгалтер ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» ОСОБА_23 , усвідомлюючи свою роль, отримавши від ОСОБА_6 вказівку щодо досягнення мети, на підставі погоджених директором навчального закладу документів щомісячно здійснювала нарахування та перерахування заробітної плати, податків та страхових внесків на фіктивно працевлаштованих працівників, з метою привласнення бюджетних грошових коштів, які у якості заробітної плати нараховувалися на банківські картки фіктивно працевлаштованих осіб, які були оформлені у АТ «УКРСИББАНК».

Крім того, на усіх членів організованої злочинної групи ОСОБА_6 були покладені обов`язки щодо підшукування осіб, для їх фіктивного працевлаштування, мотивацією якого було отримання фіктивно працевлаштованими особами трудового стажу, та за безпосередньою вказівкою ОСОБА_6 почергового зняття з банківських карток АТ «УКРСИББАНК», виданих на ім`я фіктивних працівників навчального закладу готівкових грошових коштів, незаконно нарахованих у якості заробітної плати, які у подальшому передавалися організатору злочинної групи ОСОБА_6 з метою розподілу між іншими учасниками злочину.

Так, ОСОБА_22 та ОСОБА_26 , ознайомившись із розробленим ОСОБА_6 злочинним планом, спрямованим на привласнення бюджетних грошових коштів, з метою власного незаконного збагачення, та чітким алгоритмом дій щодо фіктивного працевлаштування осіб, нарахування їм заробітної плати та зняття її з банківських карток АТ «УКРСИББАНК», усвідомлюючи свої ролі, розуміючи протиправність своїх дій, отримавши від організатора злочинного угрупування ОСОБА_6 розпорядження на здійснення протиправної діяльності та вказівку щодо досягнення мети, почали підшукувати осіб для фіктивного працевлаштування, з подальшим оформленням їх в якості працівників ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», та за результатом кожного місяця привласнювати бюджетні грошові кошти, незаконного нараховані у якості заробітної плати, та у подальшому отримували від ОСОБА_6 грошові кошти - неправомірну вигоду, у заздалегідь обумовлених рівних долях.

Організована ОСОБА_6 злочинна група у складі ОСОБА_26 та ОСОБА_22 в період часу з 01 січня 2011 року по 01 липня 2019 року за результатом фіктивного працевлаштування ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 до ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», усвідомлюючи те, що, вищевказані особи фактично не є працівниками навчального закладу, оскільки взагалі не виконають свої функціональні обов`язки, передбачені посадовими інструкціями, діючи за єдиним злочинним планом, з прямим умислом, спрямованим на систематичне одержання неправомірної вигоди шляхом привласнення бюджетних грошових коштів, керуючись корисливими мотивами та в окремих випадках приватним інтересом, який виражався у безпідставному зарахуванні ОСОБА_34 трудового стажу, подавала до установ офіційні документи, до яких були внесені завідомо неправдиві відомості, щодо виконання вищеперерахованими фіктивно працевлаштованими особами, своїх функціональних обов`язків, в наслідок чого, вищевказаним фіктивним працівникам ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» безпідставно нараховувався трудовий стаж, а також заробітна плата, яку члени організованої ОСОБА_6 злочинної групи у складі ОСОБА_26 та ОСОБА_22 у подальшому привласнювали з метою власного збагачення.

Таким чином, за період часу з 01 січня 2011 року по 01 липня 2019 року, вищеперерахованим фіктивним працівникам ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» безпідставно була виплачена заробітна плата у сумі 601618 гривень 09 копійок, яка була привласнена організованою директором ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» ОСОБА_6 злочинною групою у складі службових осіб ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», а саме: старшого інспектора з кадрів ОСОБА_24 та головного бухгалтера ОСОБА_23 , внаслідок чого державі Україна в особі Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації завдано матеріальну шкоду, яка у 500 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

Крім того, в період часу з 30 грудня 2010 року по 27 вересня 2019 року організатором угрупування - директором ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» ОСОБА_6 , яка є службовою особою, на яку в силу посадових інструкцій покладено організаційно-розпорядчі функції, з метою забезпечення діяльності організованої нею злочинної групи та досягнення єдиного злочинного плану, усвідомлюючи характер свої протиправних дій, у формі наказів та трудових контрактів були видані наступні офіційні документи, до яких були внесені завідомо неправдиві відомості про прийняття на роботу до ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж»», переведення на інші посади та звільнення осіб з ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», які фактично не виконували свої функціональні обов`язки працівників ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», однак на їх ім`я нараховувалася заробітна плата та зараховувався трудовий стаж, а саме: наказ № 563-к від 30 грудня 2010 року; наказ № 61-к від 07 лютого 2011 року; наказ № 70-к від 29 серпня 2014 року; наказ № 76-к від 31 серпня 2015 року; трудовий контракт від 01 вересня 2015 року; наказ №43-к від 02 травня 2019 року; наказ № 57-к від 04 червня 2019 року; наказ №114-к від 22 березня 2011 року; наказ № 94-к від 19 березня 2012 року; наказ № 25-к від 22 березня 2013 року; наказ № 15/1 від 31 березня 2014 року; наказ № 67-к від 20 червня 2019 року; наказ № 81-к від 06 жовтня 2016 року; наказ №92-к від 27 серпня 2019 року; наказ № 403-к від 03 жовтня 2011 року; наказ №45-к від 29 травня 2015 року; наказ № 93-к від 25 листопада 2016 року; трудовий контракт від 30 червня 2016 року; трудовий контракт від 01 липня 2017 року; наказ № 40-к від 25 квітня 2018 року; наказ № 41-к від 26 квітня 2018 року; наказ № 44-к від 06 травня 2019 року; наказ № 41-к від 25 квітня 2019 року.

Вищевказані офіційні документи, які містять неправдиві відомості про трудову діяльність ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_35 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 у ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж», готувалися інспектором кадрів (з 01 вересня 2014 року - старший інспектор з кадрів) ОСОБА_24 , яка є членом організованої ОСОБА_6 злочинної групи, з відома та згодою останньої, а також з відома ОСОБА_23 , та після їх видання ОСОБА_6 також засвідчувалися підписами ОСОБА_24 , та деякі з них також посвідчувалися підписами ОСОБА_23 , які є членами вищевказаного злочинного угрупування та усвідомлювали те, що вищевказані працівники ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» є фіктивними, тобто фактично не виконують свої функціональні обов`язки.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083, правова кваліфікація правопорушень - ч.3 ст.28, ч.3 ст. 27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.

Тобто, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, яке кваліфікується як привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, у складі організованої злочинної групи, та ч.3 ст.28, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, яке кваліфікується як видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене у складі організованої групи.
30 червня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачені ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, яке кваліфікується як привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, у складі організованої злочинної групи, та ч. 3 ст. 28, ч. 3ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, яке кваліфікується як видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене у складі організованої групи.

Підозра у вчиненні ОСОБА_6 зазначених вище кримінальних правопорушень (злочинів) обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами: статутом та наказами Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж»; копіями особових листків по обліку кадрів ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , посадовими інструкціями; заявами; рапортами; показами ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_30 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 ; протоколами тимчасового доступу до речей і документів; протоколами обшуку.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_6 , її захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечувавав проти задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; слідчого, який підтримав доводи свого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
З огляду на загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених статтею 132 КПК України, слідчий суддя при оцінці потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість досягнення завдань у конкретному кримінальному провадженні без застосування зазначених заходів.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вищевказаних вимог закону під час розгляду клопотання слідчого.
Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваної ОСОБА_6 , її захисника, вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають суттєве значення при вирішенні питання щодо застосування вказаного заходу.
Слідчим суддею врахована вагомість наданих слідчим доказів на підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри.
Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання, вказаними як в самому клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді.
Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Докази, які додані до клопотання, свідчать про те, що ОСОБА_6 могла вчинити інкриміновані їй правопорушення.
З урахуванням викладеного, доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_6 до інкримінованих їй правопорушень, про неправильність кваліфікації її дій та про упередженість і зацікавленість свідків у цьому провадженні, є передчасними та підлягають ретельній перевірці в ході досудового розслідування в установленому законом порядку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності достатніх підстав вважати, що даний захід необхідний для запобігання протиправній поведінці підозрюваної, яка, перебуваючи на посаді, для уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності, слідчий суддя встановив, що ці доводи є обґрунтованими.
Відповідно до доданих до клопотання матеріалів, висунута підозра стосується подій, які пов`язані з перебуванням ОСОБА_6 на посаді директора Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж». Більшість свідків та одна з підозрюваних є підлеглими ОСОБА_6 , на яких в силу займаної посади остання безумовно може впливати з метою перешкодити кримінальному провадженню. Також підозрювана як керівник установи, має доступ до документів, які можуть мати значення для даного провадження, тому існує ризик, що остання може їх знищити чи підробити.
Та обставина, що відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням в т.ч. обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками, сама по собі не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого. Як правильно вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади буде сприяти і забезпеченню виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, оскільки ризик впливу на учасників даного провадження з боку підозрюваної є достатньо високим.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що згідно з вимогами ч.5 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції», особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваної заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував у своєму рішенні та надав в оскаржуваній ухвалі відповідь на всі доводи сторони захисту.
Виходячи з наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення її від посади директора Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж» та вважає, що досягнення завдань у даному кримінальному провадженні без застосування зазначеного заходу станом на час розгляду клопотання було неможливим.
Те, що у даному проваджені вже виконана велика кількість слідчий дій - допитані певні свідки, вилучені документи тощо, не спростовує правильності висновків слідчого судді про необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки на цей час досудове розслідування ще триває, всі обставини правопорушення встановлюються.
Слідчим суддею перевірено та в оскаржуваній ухвалі зазначено, що будь-яких негативних наслідків для інших осіб від застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади ОСОБА_6 не встановлено.
Не вбачає таких обставин і колегія суддів, а доводи сторони захисту про їх існування є припущенням, оскільки належними доказами такі доводи не підтверджені. Не підтверджуються такі наслідки і з доданих стороною захисту документів.
Згідно з матеріалами провадження, у підозрюваної дійсно на утриманні перебуває неповнолітня дитина, яка досягла 17-ти років. Проте, відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади не позбавляє останню права на працевлаштування в іншому місці або в цьому ж закладі на іншій посаді.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 та доповненнях до цієї скарги її захисника щодо недоведеності слідчим та прокурором необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_6 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, на думку колегії суддів, є непереконливими та не спростовують висновків слідчого судді.
Не спростовують цих висновків і відомості, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000083, наданих суду апеляційної інстанції органом досудового розслідування для перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі та доповнень до неї, та заявлених стороною захисту при апеляційному розгляді.
Порушення правил підслідності, передбачених ст.216 КПК України, у даному провадженні, як про це зазначає сторона захисту, з наданих суду матеріалів не вбачається.
Те, що слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у даному провадженні, на що також звертає увагу сторона захисту, жодним чином не вказує на безпідставність відсторонення підозрюваної ОСОБА_6 від посади.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 липня 2020 року, якою клопотання слідчого Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене першим заступником прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні № 0000083 про відсторонення від посади у відношенні ОСОБА_6 задоволено та відсторонено останню від посади директора Державного вищого навчального закладу «Мелітопольський промислово-економічний коледж» строком на два місяці, до 03 вересня 2020 року включно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4