Номер провадження: 11-п/813/684/20
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду подання голови Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про направлення до іншого суду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000747 від 29 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115; ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського апеляційного суду надійшло подання голови Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про направлення до іншого суду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000747 від 29 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115; ч.1 ст.125 КК України.

Подання обґрунтоване тим, що головуючий у справі суддя ОСОБА_7 на теперішній час знаходиться на лікарняному, строк його одужання невідомий, і з цих підстав утворити колегію суддів у складі трьох професійних суддів для розгляду вказаного кримінального провадження неможливо.

Судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяви про самовідвід від розгляду подання про направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 до іншого суду, мотивуючи їх тим, що вони вже приймали участь у вирішенні вказаного питання з тих же самих підстав.

Перевіривши доводи заяв про самовідвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ч.1 вказаної норми права регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року під головуванням судді Толкаченка, суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_8 вже було відмовлено в задоволені аналогічного подання голови Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про направлення до іншого суду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .

У повторному поданні, яке надійшло до апеляційного суду 28 вересня 2020 року голова Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 не навів будь-яких нових обставин, передбачених ст.34 КПК України для направлення кримінального провадження до іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи ту обставину, що судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вже виказали свою позицію щодо обґрунтованості подання голови Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження до іншого суду, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяв вказаних суддів про самовідвід.

Згідно з абз.5 підпункту 2.3.25 пункту 2.3 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне передати матеріали провадження №11-п/813/684/20 за поданням голови Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , до апарату Одеського апеляційного для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяви суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про самовідвід.

Відвести судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від розгляду подання голови Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про направлення до іншого суду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000747 від 29 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115; ч.1 ст.125 КК України.

Матеріали провадження №11-п/813/684/20 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2