КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3082/2020 Головуючий у І-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.1,2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження 375/531/20 по обвинуваченню за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за апеляційною скаргою прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 28 липня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000122 від 31.03.2020 відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повернуто прокурору Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області для внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань з урахуванням вимог глави 25 КПК України та обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000137 від 10.04.2020 відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції вказав на те, що 29.04.2020 суд помилково вирішив клопотання прокурора про об`єднання в одне кримінальне провадження двох обвинувальних актів щодо ОСОБА_7 , оскільки в підготовчому судовому засіданні таке питання не вирішується. Також суд 1-ї інстанції вказав, що в обвинувальних актах відносно ОСОБА_7 формулювання обвинувачення повністю відтворює зміст фактичних обставин вчинення злочинів, що вважає порушенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того порушено вимоги п.5 ч.4 ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не міститься довідки про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження. Вказав суд 1-ї інстанції і на порушення приписів ст. 109 КПК України, оскільки у реєстрах матеріалів досудового розслідування не зазначено, які речі визнано речовими доказами і куди вони передані на зберігання, відсутня помітка про ознайомлення представника юридичної особи з матеріалами досудового розслідування, як і відсутні дані про відкриття сторонами кримінального провадження доступу до матеріалів досудового розслідування.

Також судом 1-ї інстанції враховано зміни до ст. 12 КК України, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 20.12.2019, який набрав чинності 01.07.2020, та згідно якого ч.1 ст.185 КК України, інкримінована ОСОБА_7 , визначена як кримінальний проступок і відповідно до ч.2 ст. 217 КПК України, не може бути об`єднана в одне кримінальне провадження з матеріалами досудового розслідування щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, також інкримінованого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд обвинувального акту зі стадії підготовчого судового засідання в суді 1-ї інстанції.

Звертає увагу на те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а тому рішення суду 1-ї інстанції є незаконним, а вказані в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону. При цьому звертає увагу, що судом 1-ї інстанції не конкретизовано, що саме у викладеному обвинуваченні ОСОБА_7 є незрозумілим та яка вимога Кримінального процесуального Кодексу порушена. Знаходить незрозумілим те, чому суд вказав на порушення п.5 ч.4 ст.291 КПК України, з урахуванням того, що жодних даних про юридичну особу, щодо якої могло б здійснюватись кримінальне провадження, матеріали справи не містять.

Також зазначає, що суд дійшов помилкового висновку щодо необхідності зазначення даних про речові докази в реєстрі матеріалів досудового розслідування, оскільки такі докази відсутні, як і заходи забезпечення кримінального провадження, а тому вказані відомості не можуть бути зазначені в реєстрі.

Також спростовує неможливість об`єднання матеріалів досудових розслідувань щодо проступку та злочину в одне кримінальне провадження, посилаючись на положення ст. 334, ч.2 ст.217 КПК України, а крім того, таке об`єднання зроблено в іншому кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору зі стадії підготовчого судового засідання у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт окрім іншого має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Пунктом 13 ч.1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, системний аналіз вказаних положень КПК України вказує на те, що формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Таке обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист.

Ці вимоги Закону органом досудового розслідування дотримані належним чином.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинувальний акт у ньому містить всі необхідні та передбачені ч.2 ст. 291 КПК України відомості та реквізити, зокрема і сформульоване прокурором обвинувачення.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у листі від 03.10.2012 за № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», підставою повернення обвинувального акту прокурору є його невідповідність вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, а саме якщо: цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у ньому наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Посилань на жодну з вище згаданих вимог, передбачених ст. 291 КК України, в ухвалі суду про повернення обвинувального акта прокурору не наведено, а інших підстав для його повернення чинним законодавством не передбачено.

Прокурор в апеляційній скарзі правильно звертає увагу на те, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не досліджуються у підготовчому судовому засіданні та можуть бути оцінені судом під час розгляду справи по суті, однак суд 1-ї інстанції дав правову оцінку доказам, викладеним в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , вийшовши за межі повноважень, наданих суду на стадії підготовчого судового засідання.

Крім того, поза межами процесуальних повноважень суду 1-ї інстанції знаходиться право надавати оцінку рішенням іншого суду, у даному випадку ухвалі Рокитнянського районного суду Київської області від 29.04.2020, якою об`єднано в одне кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, це жодним чином не заважає суду розглянути кримінальне провадження у відповідності до вимог закону.

Також, як правильно зазначено прокурором в апеляційній скарзі, в матеріалах справи відсутня довідка про юридичну особу, щодо якої б здійснювалось кримінальне провадження, оскільки кримінальне провадження здійснювалось саме щодо ОСОБА_7 .

Крім того, посилання суду 1-ї інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту, на відсутність даних про речові докази у реєстрі, є безпідставним оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що речові докази по справі відсутні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи порушення судом першої інстанції вимог ст. 314 КПК України, постановлене ним рішення про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні 375/531/20 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 28 липня 2020 року скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні 375/531/20 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України в суді 1-ї інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4