ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/6335/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/3600/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.345 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 09 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, перебуваючого у незареєстрованому шлюбі, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 та 2015 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України, з призначенням покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 11 06 2019 року приблизно о 12-55 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відкритій ділянці місцевості поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де публічно справляв природну потребу у невідведеному для цього місці, вчиняючи адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Саме в той час неподалік від зазначеного місця проходив заступник начальника СППП Новобаварського ВП майор поліції ОСОБА_9 , який був вдягнений у цивільний одяг і, помітивши протиправне діяння з боку ОСОБА_7 , діючи правомірно, відповідно до вимог, передбачених ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», зробив останньому усне зауваження, запропонував припинити дрібне хуліганство, повідомивши про те, що він являється співробітником поліції та пред`явив своє службове посвідчення.
Проте, ОСОБА_7 відразу ж після цього, не відреагував на законну вимогу ОСОБА_9 щодо припинення протиправних дій, пов`язаних з дрібним хуліганством та ознайомившись з пред`явленим йому службовим посвідченням працівника поліції ХКП № 00914 від 03 01 2018 року, діючи умисно, проявляючи агресію та застосовуючи фізичну силу, зненацька для останнього наніс один удар кулаком в обличчя потерпілого.
У результаті злочинного діяння ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження у виді синця у правій навколо очній ділянці, з розповсюдженням на правий схил носу з наявністю садна на правому схилі носу, що підтверджено висновком експерта Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 09-761/2019 від 19 06 2019 року.
У відповідь на вказане фізичне насилля ОСОБА_9 , бажаючи запобігти подальшому побиттю та в цілях припинення протиправних і злочинних дій з боку ОСОБА_7 , застосував до останнього фізичну силу. Після чого викликав СОГ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, які прибувши на місце події затримали ОСОБА_7 та доставили до ВП для з`ясування обставин події.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та визнати його не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що будь-яких письмових або речових доказів, зібраних з дотриманням процесуального порядку, які б викривали обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення надано не було.

Крім того, судом першої інстанції було допущено ряд порушень вимог КПК України, внаслідок чого його висновки не відповідають встановленим фактичним обставинам справи (а.с.148-151).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Потерпілий ОСОБА_9 заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи її доводи безпідставними.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора та потерпілого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, під час ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, при цьому пояснив, що в червні 2019 року, точну дату не пам`ятає, біля 13 години він вийшов з подвір`я будинку, розташованого по АДРЕСА_3 від свого знайомого ОСОБА_10 , у якого він ночував напередодні і з яким він вживав спиртні напої. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи барсетку в руках, він направився на зупинку громадського транспорту, щоб їхати додому. Оскільки він почувався зле, вирішив у кіоску придбати пляшку води. Біля кіоску у нього викрали барсетку з телефоном та особистими речами. Після цього він вирішив повернутися до будинку ОСОБА_10 , але по дорозі йому захотілося в туалет. Він сховався за дерево, що було поруч із сміттєвим баком і почав справляти природні потреби. У цей час до нього підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_9 у цивільному одязі і почав робити йому зауваження, запропонував припинити справляти потреби у громадському місці. Він не зміг швидко це зробити. ОСОБА_9 почав його смикати за футболку. Вони почали сваритися між собою. Потім ОСОБА_9 наніс йому удар в плече, він відмахнувся від нього, можливо і задів його рукою. Надалі ОСОБА_9 знов наніс йому численні удари в голову та по тулубу. Потім заломив йому руку і повалив на землю, надалі сів на нього зверху і почав комусь телефонувати. Пам`ятає, що ОСОБА_9 телефонував у відділок поліції та ОСОБА_11 . Остання прийшла швидко на місце події, також потім приїхали працівники поліції, вдягнули на нього кайданки і повезли у відділок поліції. Зазначає, що ОСОБА_9 йому не показував службове посвідчення та не представлявся працівником правоохоронного органу. Також він не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . У цей день він був побитий ОСОБА_9 , через що був змушений проходити освідування і тривалий курс лікувався від наслідків побиття. З цього приводу звертався із заявою до поліції, але ніякого рішення не було прийнято. Просив суд його виправдати.

Суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Висновки суду, зокрема частково ґрунтуються на показаннях самого обвинуваченого, який не заперечує факту наявності конфлікту між ним та потерпілим та перебування його у стані алкогольного сп`яніння, проте заперечує спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також показами потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 11 06 2019 року біля 12 - 50 години, він йшов з прокуратури по вул. Катерининській м.Харкова, де перебував по службових справах. Поблизу будинку №47/49 побачив як невідомий йому чоловік справляє природні потреби прямо посеред вулиці, під деревом. Він, як працівник поліції, вирішив зробити йому зауваження та припинити вчинене ним правопорушення. ОСОБА_7 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, на його зауваження не відреагував, почав нецензурно висловлюватися у його бік, а потім, застебнувши блискавку на штанах, зненацька наніс йому удар кулаком в обличчя. Тоді він зробив крок назад, дістав з кишені службове посвідчення показав його ОСОБА_7 та повідомив йому, що є працівником поліції. На що ОСОБА_7 знов наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого у нього з носа пішла кров, розбилися окуляри. Він був змушений застосувати до правопорушника фізичну силу, поклав ОСОБА_7 на землю, зафіксувавши його руки за спиною. При цьому ніяких тілесних ушкоджень він ОСОБА_7 не спричиняв. Викликав по телефону працівників поліції та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 10 06 2019 року до нього в гості приїжджав ОСОБА_7 , який залишився у нього ночувати, разом з ним вживали спиртні напої. Вранці він з ОСОБА_7 похмелився і останній пішов від нього додому приблизно об 11-12 годині. В подальшому від сусідів дізнався, що ОСОБА_7 того ж дня пограбували і він подрався із поліцією.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що11 06 2019 року біля 13-00 години вона йшла додому по АДРЕСА_2 вона побачила як біля дерева, поруч із музичною школою, стояв незнайомий їй ОСОБА_7 , який був у нетверезому стані і справляв природні потреби. Біля нього стояв ОСОБА_9 і робив йому зауваження. Останнього вона знала візуально, бо неодноразово бачила його неподалік у формі поліцейського, з ним жодних стосунків не підтримувала. Реагуючи на зауваження, ОСОБА_7 , застебнув штани, розвернувся і зненацька наніс удар кулаком ОСОБА_9 в обличчя. Останній зробив крок назад, дістав службове посвідчення, показав його ОСОБА_7 , представився, що є працівником поліції, намагався йому щось пояснити, але останній знов наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого у потерпілого з носа пішла кров. Вона дуже злякалась, не знала що їй робити. ОСОБА_9 , намагаючись заспокоїти ОСОБА_7 , застосувавши силу, поклав його животом на землю та зафіксував руки за спиною. ОСОБА_9 потім зателефонував у відділок поліції та швидку. Вона залишилась на місці події, в подальшому надала працівникам поліції письмові пояснення як свідок.
Згідно пояснень свідка ОСОБА_12 , наданих ним в судовому засіданні суду першої інстанції, він є старшим дільничним інспектором Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області. У червні 2019 року, точну дату не пам`ятає, він з іншим дільничним ОСОБА_13 перебували по службових справах в районі заводу Шевченко. У цей час йому зателефонував його безпосередній керівник ОСОБА_14 та повідомив, що на телефон «102» надійшло повідомлення про спричинення тілесних ушкоджень заступнику начальника СППП Новобаварського ВП ОСОБА_9 і йому потрібна допомога. Вони з напарником направились на місце події. Там він дізнався, що трапилося. На вул. Катерининській він побачив ОСОБА_7 , який був у нетверезому стані, поруч знаходився ОСОБА_9 , у якого був розбитий ніс і з нього йшла кров, підбите око, розбиті окуляри, також поруч стояли декілька людей з гуртожитку. У ОСОБА_7 тілесних ушкоджень він не бачив. Тоді він пішов шукати свідків події. На зупинці громадського транспорту нікого не було. Неподалік Ощадбанку він зустрів ОСОБА_15 , який перебував у його напарника, як засуджений, на обліку і неодноразово з`являвся до відділку поліції та який повідомив йому, що не є свідком конфлікту, лише бачив, як ОСОБА_7 незадовго до цих подій на зупинці, шукав свої загублені речі.

Будь-які підстави вважати, що свідчення потерпілого та свідків є недостовірними відсутні, оскільки вони є логічними, послідовними та несуперечливими, а також додатково підтверджуються:
- даними, які містяться у витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000995 від 11 06 2019 року про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України;

- даними, які містяться в рапорті інспектора Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_16 від 11 06 2019 року про вчинене кримінальне правопорушення біля будинку 47/49 по вул. Катерининській у м.Харкові відносно потерпілого-поліцейського ОСОБА_9 із спричиненням йому тілесних ушкоджень;

- даними протоколу огляду місця події від 11 06 2019 року та фото таблиці до нього, згідно якого була оглянута ділянка місцевості біля будинку №47/49 по вул. Катерининській у м.Харкові, де був виявлений біля дерева гр. ОСОБА_7 із розстебнутим ременем брюк. Неподалік знаходився гр. ОСОБА_9 , з видимими тілесними ушкодженнями на обличчі;

- копією службового посвідчення НОМЕР_1 , виданого 03 01 2018 року, згідно якого ОСОБА_9 є майором поліції, заступником начальника СППП Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області;

- довідкою з Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Харківській області від 24 06 2019 року, згідно якої майор поліції ОСОБА_9 з 26 12 2017 року по теперішній час проходить службу в Національній поліції України та перебуває на посаді заступника начальника сектору превенції патрульної поліції Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області;

- довідкою начальника Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області від 24 06 2019 року, згідно якої ОСОБА_9 станом на 11 06 2019 року у період часу з 12 години по 14 годину знаходився при виконанні своїх службових обов`язків на посаді заступника начальника СППП Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 06 2019 року, згідно якого ОСОБА_9 у присутності понятих серед пред`явлених йому для впізнання фотокарток 4 чоловіків впевнено впізнав фото особи під №4 як особу, яка 11 06 2019 року вчинила відносно нього кримінальне правопорушення. Згідно довідки до протоколу на фото під№4 зображений ОСОБА_7 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13 06 2019 року та фототаблиці до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого останній у присутності понятих показав та розказав про обставини скоєного відносно нього злочину, розкрив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 06 2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 у присутності понятих серед пред`явлених їй для впізнання фото 4 чоловіків впевнено впізнала особу під №4 як особу, яка 11 06 2019 року вчинила відносно потерпілого ОСОБА_9 кримінальне правопорушення. Згідно довідки до протоколу на фото під№4 зображений ОСОБА_7 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13 06 2019 року та фототаблиці до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого остання у присутності понятих показала та розказала про обставини скоєного відносно ОСОБА_9 злочину, розкрила механізм нанесення йому тілесних ушкоджень;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 11 06 2019 року, згідно якого ОСОБА_7 на момент його огляду 11 06 2019 року о 17-00 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння;
- даними постанови Жовтневого райсуду м.Харкова від 11 07 2019 року, згідно якої ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення,передбаченого ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство) та накладено стягнення у вигляді штрафу. Згідно вказаної постанови ОСОБА_7 11 06 2019 року о 13-00 годині знаходячись за адресою: м.Харків, вул. Катерининська, б. 47/49, справляв природні потреби у громадському місці. У судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину не заперечував. Вказана постанова набрала законної сили;

- копією консультативного висновку лікаря-спеціаліста №10/9592 від 11 06 2019 року. КНП « МКЛШНМД ім. Мещанінова» на ім`я ОСОБА_9 , з якого вбачається, що він 11 06 2019 року оглянутий щелепно-лицьовим хірургом. Діагноз: травма носа, садно на правому схилі носу. Алкотест 0,00%. Оглянутий нейрохірургом. Діагноз: забій м`яких тканин тім`яної області справа;

- даними висновку судово-медичної експертизи №09-761/19 від 19 06 2019 року.

Вказані докази є належними та допустимими, будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та їх оцінці, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів не вбачає та вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує про безпідставність покладення в основу доказової бази по справі показання свідка ОСОБА_11 , оскільки сама ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердила факт знайомства з потерпілим, а також те, що вона є його сусідкою та подругою його дружини.

Проте, такі доводи апелянта не знайшли свого підтвердження та на думку колегії суддів містять ознаки перекручування.

Так, колегія суддів зазначає, що вивченням звукозапису судового засідання від 05 02 2020 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 давала покази в суді першої інстанції встановлено, що як потерпілого ОСОБА_9 та і його дружину ОСОБА_11 знала лише опосередковано, оскільки мешкає з ними неподалік. Дружніх стосунків з дружиною потерпілого ОСОБА_11 ніколи не мала.

Оцінюючи доводи обвинуваченого щодо відсутність у нього на момент конфлікту з ОСОБА_9 обізнаності щодо його посади, колегія суддів вважає їх такими, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких ОСОБА_9 зробивши зауваження ОСОБА_7 , дістав службове посвідчення, показав його ОСОБА_7 та представився працівником поліції, проте обвинувачений наніс йому удар кулаком в обличчя.

Колегія суддів вважає за необхідне констатувати, що показання свідка ОСОБА_11 викладені в обсязі, необхідному та достатньому для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, вказані показання є логічними та послідовними, повністю узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами і не узгоджуються лише з показаннями самого обвинуваченого.

Крім того, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що, як свідок ОСОБА_11 так інші свідки по справі надавали свої показання в суді першої інстанції з дотриманням усіх правил допиту, в судових засіданнях стороні захисту була забезпечена можливість ставити їм запитання та спростовувати їх доводи, об`єктивних підстав не довіряти їм колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив покази свідків ОСОБА_17 , оскільки останній є особою неодноразово судимою, а у день, коли відбувалися зазначені події, він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та свідка ОСОБА_18 , який підтримує дружні відносини з ОСОБА_7 , через що є заінтересованою особою.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_7 вказує про неправдивість показань потерпілого щодо нанесення йому обвинуваченим двох ударів у різні частини голови, оскільки згідно висновку судово-медичної експертиза тілесних ушкоджень - у потерпілого ОСОБА_9 наявне одне тілесне ушкодження.

Проте, колегія суддів вже вкотре вбачає у твердженнях обвинуваченого пряме перекручення встановлених фактів, оскільки відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-761/19 від 19 06 2019 року у потерпілого ОСОБА_9 в результаті злочинного діяння були встановлені наступні тілесні ушкодження: синець у правій навколоочній ділянці з розповсюдженням на правий схил носу з наявністю садна на правому схилі носу.

Тобто, на думку колегії суддів наявність у потерпілого садна на тлі синця не виключає їх походження від двох різних ударів.

Навіть якщо садно та синець потерпілого є результатом лише одного удару, вказане не виключає можливість нанесення обвинуваченим і іншого удару, який не спричинив видимих тілесних ушкоджень.

Колегія суддів також враховує той факт, що у результаті нанесення удару ОСОБА_7 , у потерпілого мали місце синець та садно на правому схилі носу та розбилися окуляри. Вказані ушкодження свідчать про наявність умислу на застосування до потерпілого сили, що в свою чергу спростовує версію обвинуваченого про те, що він лише зачепив потерпілого, відмахуючись від його удару.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначив про намагання здійснити потерпілим відносно свідка ОСОБА_17 незаконного впливу, проте таку вказівку колегія суддів розцінює як спробу уникнути покарання, оскільки з огляду на матеріали кримінального провадження, будь-яких ознак, які давали б підстави припустити можливість фізичного чи психологічного тиску на ОСОБА_17 не виявлено. Більш того, відомості щодо звернення ОСОБА_17 з заявою про застосування щодо нього під час досудового розслідування фізичного та/або психологічного впливу відсутні.

Оцінюючи доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо недопустимості таких доказів, як протоколи проведення слідчих експериментів та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, у зв`язку з наявністю суттєвих порушень під час проведення вказаних слідчих дій, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, якщо вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як вбачається з матеріалів справи, проведення вказаних обвинуваченим слідчих дій відбувалися за участі понятих та у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, а тому згідно положень ч.1 ст.86 КПК України, є допустимими доказами, у зв`язку з чим колегія суддів вважає вказаний апеляційний довід неспроможним.

Крім того, вказані докази були предметом безпосереднього дослідження суду першої інстанції, у результаті чого не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення та, в силу ст. 84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих апеляційних доводів, які б свідчили про протилежне та про істотне порушення вимог КПК України, обвинувачений не вказав.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, які, на думку обвинуваченого є підставами для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в справах «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року (заява №4909/04; пункт 58), відповідно до якої: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на зазначене та приймаючи до уваги, що решта доводів апеляційної скарги є похідними від проаналізованих вище, а також є явно такими, що не можуть свідчити про незаконність судового рішення, колегія суддів не дає таким доводам окремої оцінки.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 вересня 2020 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ___________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4