КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
Іменем України

23 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 13 березня 2020 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0001254, внесеному до ЄРДР 18.02.2019 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Херсон, неодруженого, працюючого поваром у ТОВ "Рибний ресторан "Порто", маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; несудимого,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на три роки.

Як на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням на ОСОБА_9 покладені обов`язки, передбачені ст. 76 ч. 1 п. п. 1, 2, ч. 3 п. 2 КК України.

Також вироком ухвалені рішення про долю речових доказів в кримінальному провадженні та стягнення з ОСОБА_9 на користь держави процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертних досліджень, в розмірі 36 825 грн.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винуватим в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

18.02.2019 року, близько 20 год. 40 хв., ОСОБА_9 , перебував у автомобілі таксі «Део Нексія» д.н.з. НОМЕР_1 , біля другого під`їзду будинку № 4, що по вул. Йорданська в м. Києві. У цей час до вказаного автомобіля підійшов ОСОБА_10 та між ним і ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_10 (матеріали стосовно якого виділено в окреме кримінальне провадження) наніс один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_9 .

Після чого, внаслідок раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_10 та ножем спричинив потерпілому колото - різану рану розмірами 5х2 см в ділянці пахової складки та вище неї на 1 см, з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку справа наліво, знизу догори, по ходу якого перетинаються калитка, зовнішнє кільце пахового каналу, пупартова (пахова) зв`язка, гілки правого стегнового нерва, пристінкова очеревинна та ушкоджується клубово-поперековий м`яз справа, крововилив в черевну порожнину проникаюче колото-різане поранення живота, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння; колото-різану скальповану рану тіла статевого члена з відшаруванням шкіри на окружності та гематомою в ділянці кореня статевого члена та наскрізне поранення голівки статевого члена з ушкодженням уретри, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини, встановлені цим вироком, доведеність винуватості та кваліфікацію діяння ОСОБА_9 , проте зважаючи на неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, просить: вирок Оболонського районного суду міста Києва від 13 березня 2020 року стосовно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Вказані апеляційні вимоги прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 вмотивувала тим, що ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_9 суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, незаконно звільнивши останнього від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_9 та призначення йому покарання не в повному обсязі надано правову оцінку підвищеному рівню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам справи, даним про особу обвинуваченого в їх сукупності, який вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_5 ; вислухавши доводи прокурора ОСОБА_6 , який не підтримав апеляційну скаргу за наведених у ній обставин; представника потерпілого ОСОБА_7 , який також не підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували відносно задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просили залишити цей вирок без змін; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши й обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння, за обставин, установлених вироком суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і об`єктивно підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які ретельно досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних зібраних і докладно наведених у вироку джерелах доказів:

- показанняхобвинуваченого ОСОБА_11 , який свою вину у вчиненні ним злочину визнав частково, зокрема показав, що дійсно 18.02.2019, близько 20 год. 40 хв., він перебував у автомобілі таксі біля другого під`їзду будинку № 4, що по вул. Йорданська в м. Києві. У цей час до вказаного автомобіля підійшов ОСОБА_10 та почав розмовляти з таксистом, на що ОСОБА_9 у грубій формі зробив зауваження ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_10 підійшов до пасажирського сидіння автомобіля, де в цей час перебував обвинувачений та, відкривши двері, наніс удар ногою в обличчя ОСОБА_9 , від чого останній втратив свідомість. Через деякий час ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та підійшов до ОСОБА_10 , щоб розібратися у конфлікті. Одразу ж ОСОБА_10 наніс ОСОБА_9 удар ногою по голові від якого останній впав. Після чого ОСОБА_9 , хвилюючись за своє життя та щоб зупинити дії ОСОБА_10 , піднявся і наніс потерпілому удар ножем в пах від якого ОСОБА_10 впав, а ОСОБА_9 пішов додому де викинув ніж з балкону;

- показанняхпотерпілого ОСОБА_12 , який суду показав, що 18.02.2019, близько 20 год. 40 хв., він перебував біля другого під`їзду, будинку АДРЕСА_3 . Побачивши автомобіль таксі, ОСОБА_10 підійшов щоб спитати у таксиста тариф поїдки, однак ОСОБА_9 , який перебував на пасажирському сидінні автомобіля почав висловлюватись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_10 . Оскільки ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння, його обурила поведінка ОСОБА_9 . Він підійшов до пасажирського сидіння де перебував ОСОБА_9 , відкрив двері та наніс ОСОБА_10 удар ногою по голові. Після чого сів на лавочці біля під`їзду де до нього підійшла його дівчина ОСОБА_13 . Через деякий час з автомобіля вийшов ОСОБА_9 та почав кликати ОСОБА_10 підійти, щоб з`ясувати конфліктну ситуацію. ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_9 та у ході штовханини з останнім спробував нанести ще один удар ногою, але не встиг, оскільки ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_10 поранення ножем у пах від якого ОСОБА_10 впав на землю;
- показанняхсвідка ОСОБА_14 , яка суду показала, що у лютому 2019 року, точну дату не пам`ятає, вона вийшла на вулицю до під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_3 де вже перебував ОСОБА_10 . У цей час з автомобіля таксі, що був припаркований поряд, вийшов ОСОБА_9 у якого з носа текла кров. Останній підійшов до ОСОБА_10 ; ОСОБА_14 у свою чергу намагалась заспокоїти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак останні відійшли за машину де почали штовхатися, а через декілька секунд ОСОБА_10 впав. При цьому у ОСОБА_9 в руці був ніж. Як наносились удари (удар) ОСОБА_14 не бачила;
- показаннях свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що ввечері 18.02.2019 він, працюючи таксистом, підвіз клієнта, а саме ОСОБА_9 до під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_3 та чекав коли з ним розрахуються за поїздку. У цей час до автомобіля підійшов ОСОБА_10 та, назвавши адресу, запитав вартість поїздки, на що ОСОБА_9 зреагував нецензурною лайкою. ОСОБА_10 обурився, підійшов до пасажирського сидіння, відкрив двері автомобіля та наніс ОСОБА_9 удар ногою в обличчя, від чого останній втратив свідомість. Отямившись, ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та, тримаючи за спиною ніж, підійшов до ОСОБА_10 . У цей час з під`їзду вийшла дівчина, яка намагалась їх розборонити. Під час словесної перепалки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перемістились за автомобіль, тому як саме ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_10 ножем ОСОБА_15 не бачив;
- показаняхсвідка ОСОБА_16 , який суду показав, що у 2019 році, ввечері, точну дату не пам`ятає, він знаходився на балконі 8-го поверху, квартири АДРЕСА_4 звідки почув перепалку між чоловіками на вулиці. Один з чоловіків сидів в автомобілі. Після чого свідок побачив, як чоловік підійшов до пасажирського сидіння автомобіля та, відкривши двері, намагався залізти в автомобіль де сидів інший чоловік. Після чого із автомобіля вийшов чоловік та підійшов до того чоловіка, який перед цим намагався залізти в автомобіль. Чоловік, який не був в автомобілі, вдарив рукою чоловіка, який до цього сидів в автомобілі, після чого останній відповів на удар, а той хто перший спричинив удар впав. Дівчина, яка намагалась розборонити вказаних чоловіків, попросила ОСОБА_16 вийти на вулицю і дати показання працівникам поліції;
- протоколомогляду місця події від 19.02.2019, на ділянці місцевості, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, в ході якого було виявлено розкладний металевий ніж довжиною 10 см. та шириною 1,5 см., з плямами бурого кольору (том № 1 а.с. 88-90);
- висновком експерта № 091-89-2019, яким при судово-цитологічному дослідженні клинка та пазу рукоятки складного ножа знайдені кров та епітеліальні клітини слизових оболонок особи чоловічої генетичної статі, а також голівок сперматозоїдів. При визначенні групової належності слідів виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілого ОСОБА_10 (антиген А) та підозрюваного ОСОБА_9 (антиген Н), в разі наявності у останнього зовнішньої кровотечі (том № 1 а.с. 156-159);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2019 з ОСОБА_9 , 18.02.2019, приблизно о 20 год., обвинувачений перебував у припаркованому автомобілі таксі, а саме біля під`їзду № 2 по вул. Йорданській, 4 в м. Києві, де після словесного конфлікту ОСОБА_10 наніс ОСОБА_9 удар ногою в обличчя від якого ОСОБА_9 втратив свідомість. Після того, як ОСОБА_9 прийшов до тями, останній вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_10 . Під час словесного конфлікту ОСОБА_10 наніс 2-3 удари руками в обличчя ОСОБА_9 від яких останній впав. У свою чергу ОСОБА_9 , підводившись, наніс один удар ножем ОСОБА_10 в нижню частину тулуба (том №1 а.с. 177-180).
- протоколомслідчого експерименту від 17.04.2019 з ОСОБА_10 , 18.02.2019, приблизно о 20 год., потерпілий перебував біля під`їзду, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 4. Останній підійшов до припаркованого автомобіля таксі щоб спитати у таксиста тариф поїздки, однак пасажир, який перебував у вказаному автомобілі образив ОСОБА_10 нецензурною лексикою. Почувши вказану лайку, ОСОБА_10 обійшов автомобіль таксі та наніс пасажиру удар ногою в обличчя. Після чого потерпілий сів на лавку біля під`їзду де до нього підійшла дівчина ОСОБА_17 . У цей час із вказаного автомобіля вийшов пасажир та сказав ОСОБА_10 підійти. ОСОБА_10 підійшов до пасажира, між ними стала ОСОБА_17 . Між ОСОБА_10 та пасажиром виник словесний конфлікт під час якого останній проявляв агресивність. Під час словесного конфлікту ОСОБА_10 відштовхнув свою дівчину в сторону, однак одразу ж впав на асфальт. ОСОБА_10 спробував вставати, однак не зміг, оскільки не відчував праву ногу;
- висновкомексперта № 042-704-2019 від 12.04.2019, згідно якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 18.02.2019 у ОСОБА_10 мали місце такі ушкодження: колото-різана рана розмірами 5x2 см справа в ділянці пахової складки та вище неї на 1 см, з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку справа-наліво, знизу-догори, по ходу якого перетинаються калитка, зовнішнє кільце пахового каналу, пупартова (пахова) зв`язка, гілки правого стегнового нерва, пристінкова очеревинна та ушкоджується клубово-поперековий м`яз справа, крововилив в черевну порожнину (до 700 мл. темної рідкої крові та згортків) - проникаюче колото-різане поранення живота; колото-різана скальпована рана тіла статевого члена з відшаруванням шкіри на 1/2 окружності та гематомою в ділянці кореня статевого члена; наскрізне колото-різане поранення голівки статевого члена з ушкодженням уретри. Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок травмуючої дії гострого предмета, що має колюче-ріжучі властивості, могли утворитись в указаний термін, тобто 18.02.2019, не виключно у спосіб, на який вказує потерпілий ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту від 17.04.2019. Спосіб утворення всього об`єму вказаних поранень у ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту 19.03.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_9 не відображений. Утворення вказаних ушкоджень внаслідок падіння ОСОБА_10 з вертикального положення тіла на площину виключається.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України, - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Що стосується доводів, наведених у апеляційній скарзі прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванні закону (ст. ст. 75,76 КК України), який не підлягає застосуванню, та як наслідок цього невідповідність призначеного ОСОБА_9 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є явно несправедливим через м`якість, колегія суддів апеляційного суду вважає такі небезпідставними, обґрунтованими та з ними погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (в редакції Постанови Верховного Суду №11 від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Проте, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції не навів достатніх та об`єктивних мотивів щодо обґрунтування свого рішення про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Між тим, вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Як убачається з мотивувальної частини вироку /а.с. 48/, призначаючи ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину та непрацездатну матір, визнав встановленою обставину, що пом`якшує покарання часткове відшкодування шкоди та вчинення злочинну під впливом неправомірної поведінки потерпілого, при цьому обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Проте, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке класифікуються як тяжкий злочин (ч. 4 ст. 12 КК України), спрямований проти життя та здоров`я людини, обставини вчинення даного злочину, а також поведінку обвинуваченого щодо вчиненого, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого.

При цьому, звільняючи ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції фактично не розмежував мотиви призначення самого покарання і мотиви звільнення від його відбування, чим порушив вимоги, передбачені абз. 6 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, викладені обставини свідчать про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження нових злочинів без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі.

Отже, звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 із застосуванням ст. 75 КК України від відбування призначеного йому судом першої інстанції покарання з випробуванням, колегія суддів уважає таким, що пов`язане з неправильним застосуванням кримінального закону, який не підлягав застосуванню, повною мірою не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, не сприятиме його виправленню та попередженню вчиненню ним нових злочинів, а тому є явно несправедливим через м`якість.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції на підставі ст. ст. 409 ч. 1 п. 4, ч. 2; 413 ч. 1 п. 2; 414 КПК України в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, які не підлягали застосуванню, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з ухваленням за правилами ст. 420 ч. 1 п. 4, ч. 2 КПК України апеляційним судом у цій частині свого вироку.

При ухваленні вироку в цій частині колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення класифікуються як тяжкий злочин.

Так, ОСОБА_9 раніше не судимий, працює поваром у ТОВ "Рибний ресторан "Порто", офіційно неодружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд в порядку ст. 66 КК України визнає часткове відшкодування шкоди, а також вчинення злочину під впливом неправомірної поведінки з боку потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, колегія суддів апеляційного суду уважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України з реальним його відбуванням у відповідній виправній установі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 3, 420 ч. 1 п. 2, ч. 2 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 13 березня 2020 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0001254 щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України, в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого він визнаний винуватим, у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

В строк покарання ОСОБА_9 зарахувати термін попереднього ув`язнення з 18.02.2019 року по 21.02.2019 року включно.

У решті цей вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20 д е н к о