УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши матеріали запиту компетентних органів Російської Федерації про надання міжнародної правової допомоги по кримінальній справі №00000205, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у зв`язку із виконанням запиту компетентних органів Російської Федерації про надання міжнародної правової допомоги по кримінальній справі №00000205.
У клопотанні зазначено, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться кримінальна справа №00000205, порушено 21. 11.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 137 Кримінального кодексу Російської Федерації, за повідомлення про розповсюдження в соціальній мережі «ВКонтакте» зображень неповнолітньою невідомою особою еротичних зображень неповнолітньої ОСОБА_4 .
В судове засідання ініціатор клопотання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 163 КПК України, представник особи, у володінні якої перебувають речі та документи, в судове засідання не викликався.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення клопотання, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступного.
За положеннями ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В свою чергу ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Приписами ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.ч.1, 4 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, при цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Положеннями до ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.
В даному випадку, досліджуючи інформацію викладену у фабулі ЄРДР, відомості, які містяться у матеріалах клопотання, слідчий суддя позбавлений можливості вважати, що таке втручання у права особи є виправданим і можливим в межах даного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, слідчий повинен самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у клопотанні. Крім того, до суду має бути подано докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, та доведено їх переконливість перед судом.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, вимоги клопотання не підтримав, не обґрунтував те, що одержати в інший спосіб, без рішення суду, тимчасовий доступ до документів та їх подальше вилучення неможливо.
В порушення вимог п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, зі змісту клопотання не вбачається і такі докази відсутні в матеріалах клопотання, що документи, до яких необхідно, на думку слідчого, отримати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, як і не містять такої інформації матеріали клопотання. Також не доведена можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
На підставі вищевикладеного, враховуючи надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що правові підстави для задоволення клопотання слідчого відсутні.
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 22, 26, 131, 132, 159, 160, 163, 562 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: