Справа № 357/4716/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2 КК України. Обвинувачений тримається під вартою, строк дії попередньої ухвали суду збігає 20 листопада 2020 р.

Завершити судовий розгляд кримінального провадження до зазначеної дати не представляється можливим оскільки у судове засідання не прибув потерпілий.

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

У зв`язку із вищевикладеним прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, мотивоване тим, що відносно нього продовжують мати місце ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні запобіжного заходу. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку і виконання обов`язків.

Обвинувачений просить не продовжувати тримання під вартою. Він тривалий час утримується під вартою, доказів його винуватості не має.

Вислухавши учасників судового засідання суд вважає відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він згідно обвинувального акта раніше неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, він обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, один із яких віднесений до категорії тяжких. Він не має міцних соціальних зв`язків у м. Біла Церква, а ті, що є не є стримуючим фактором його поведінки. Згідно обвинувального акта відносно ОСОБА_4 за ст. 185 ч.2 КК України, він обвинувачується у вчиненні вказаного злочину, у період коли обвинувальний акт відносно нього за ст. 186 ч.2 КК України перебував на розгляді суду, і ОСОБА_4 не прибував на судові засідання без поважної причини. Судом постановлялись ухвали про його привід, він оголошувався у розшук. Суду зазначене дає достатні підстави вважати, що відносно ОСОБА_4 продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування стосовно нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти зазначеним існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченого, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд визнає, що інтереси суспільства переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331,350,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 16 січня 2021 р.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про відмову у задоволенні клопотання прокурора, відмовити..

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України до Київського апеляційного суду.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду