Справа № 167/936/20
Номер провадження 1-кп/167/110/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000046, про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кременець Рожищенського району Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого, проживає у АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

21 серпня 2020 року приблизно о 21:00 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину у с. Кременець Рожищенського району Волинської області (вул. Рожищенська, 36), під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, повалив останнього на землю та завдав йому три удари правою рукою в обличчя, заподіявши цим потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв та саден в ділянці шиї, лобної ділянки голови.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, підтвердив усі фактичні обставини вчинення цього кримінального проступку, вказані в обвинувальному акті, та розкаявся в скоєному. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив суду, що дійсно завдав три удари потерпілому та просив суд не досліджувати докази в справі, оскільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що покладені в основу обвинувачення, є дійсними і він їх не оспорює.
З урахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення. Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорюються. Сумнівів у добровільності їх позиції немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразились у нанесені умисних легких тілесних ушкоджень, та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального діяння, яке відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії кримінальних проступків, дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, має на утриманні троє дітей, за місцем проживання негативної характеристики не має, займається веденням особистого селянського господарства, що підтверджується характеристикою від 25 вересня 2020 року, виданою виконкомом Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області. Разом з тим, ОСОБА_4 перебуває на обліку в наркологічному кабінеті поліклініки КНП «Рожищенська ЦРЛ». Судом також враховуються думка потерпілого, який у вирішенні питання призначення обвинуваченому покарання просив призначити ОСОБА_4 найсуворіше покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи фактичні обставини вчинення кримінального проступку, його характер та ступінь тяжкості, дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн.
Вирішуючи цивільний позов суд керується тим, що відповідно ст. 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК) моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала. Нормою ст. 23 ЦК встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми.
Свої позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що через протиправні дії обвинуваченого він пережив глибоку образу, сильний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям страху за своє здоров`я та життя. Тривалий період був вимушений не працювати, оскільки на тілі були сліди ушкоджень та витрачати час на вирішення питань, пов`язаних із захистом своїх прав, що порушило його звичайний спосіб життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявлений цивільний позов не визнав.
У суді доведено, що внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого проступку, вчиненого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зазнав моральної шкоди, оскільки отримав тілесні ушкодження, пережив фізичні і душевні страждання, був вимушений змінити звичний уклад життя. У цьому полягає моральна шкода, якої зазнав потерпілий ОСОБА_5 , і визначення такої шкоди співвідноситься з положеннями пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 , а також те, що моральних страждань завдано потерпілому обвинуваченим у результаті вчинення проступку із умисною формою вини. Керуючись також вимогами розумності і справедливості позов про відшкодування моральної шкоди має бути задоволений частково в сумі 4000 грн.
На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368, 374, КПК, суд,-
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Стягнути із ОСОБА_4 у користь ОСОБА_5 4000 (чотири тисячі) гривень відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовити через недоведеність.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1