Справа № 307/585/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1176/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року у м.Львові

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановила:

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.389 ч.2 КК України, і призначено йому покарання: - за ст.ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки; - за ч.2 ст.389 КК України до обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання приєднано не відбуте покарання з вироком Тячівського районного суду від 24 листопада 2016 року за правилами ст.72 ч.1 п.1 п.п.«г» у виді десяти днів позбавлення волі, і остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено покарання в виді позбавлення волі строком на три роки і десять днів.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Тячівського районного суду від 24.11.2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин, та будучи ознайомленим з порядком відбування цього покарання, 12.01.2017 року з`явився до Тячівського РВ з питань пробації для постановки його на облік, звідки на підставі направлення № 29 від 12.01.2017 року був направлений до Тернівської сільської ради Тячівського району для відбуття покарання у виді 80 годин громадських, де і був прийнятий для відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, однак для виконання громадських робіт жодного разу не з`явився і у такий спосіб умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт згідно вироку Тячівського районного суду від 24.11.2016 року.

Крім того, ОСОБА_7 5 лютого 2017 року, близько 13.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я дворогосподарства АДРЕСА_1 України, де проживає ОСОБА_8 , і маючи умисел на заволодіння чужим майном, відчинив двері будинку ключами, які знайшов під ковриком, застеленим із зовнішньої сторони перед вказаними дверми, проник в середину даного будинку, та перебуваючи в столовій кімнаті, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, заволодів належною ОСОБА_8 грошовою купюрою номіналом 500 гривень, серія ФД № 4746894, яка знаходилася на холодильнику вказаної кімнати.

Заволодівши вказаними грошовими коштами ОСОБА_7 зайшов до спальної кімнати, щоб сховатись від власника будинку, для чого він ліг у ліжко у спальній кімнаті, де його виявив сам потерпілий ОСОБА_8 .

На вказаний вирок суду перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікацію його дій, просить змінити оскаржуваний вироку у частині призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.389 КК України, а саме: вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту строком на 30 діб. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тячівського районного суду від 24.11. 2016 року за правилами п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 днів. У решті вирок суду просить залишити без змін.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок відносно неповнолітнього ОСОБА_7 застосував закон, який не підлягав застосуванню, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та підставою для зміни судового рішення. Вказує, що суд першої інстанції призначив неповнолітньому ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України покарання у виді обмеження волі, проте не врахував положення ч.1 ст.98 КК України, яка містить вичерпний перелік основних видів покарань, які можуть бути застосовані до неповнолітніх, і покарання у виді обмеження волі до встановленого законом переліку не входить.

До початку апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 надіслав заяву про його недоцільність та неможливість прийняти участь у судовому розгляді, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 актовий запис № 78 від 25 вересня 2019р. ОСОБА_7 помер, що унеможливлює укладення нового договору про надання правової допомоги.
Також надійшов лист з Закарпатської обласної прокуратури про те, що згідно листа Тячівського районного відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) №22-11-73 від 10.07.2020 повідомлено, що відповідно до запису про смерть №78 від 25.09.2019 року, складеного виконкомом Тернівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Терново.
На апеляційний розгляд прокурор не прибув, проте надіслав листа, у якому просив провадження у справі закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_7 та просив розглянути справу за його відсутності.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи та вивчивши матеріали провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
У матеріалах кримінального провадження наявна відповідь від 10.07.2020р. № 22-11-73 начальника Тячівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на запит прокуратури Закарпатської області, з якої вбачається, що існує актовий запис про смерть № 78 від 25.09.2019р., складений виконкомом Тернівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області на гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Терново Тячівського району Закарпатської області (Т.3, а.с. 11).
Крім цього, у матеріалах кримінального провадження наявна довідка № 1294 від 23.04.2020р., видана виконавчим комітетом Тернівської сільської ради про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , помер у вересні місяці 2019р., актовий запис № 78 від 25.09.2019р. ( Т.3, а.с. 12).
Також, до суду апеляційної інстанції від родичів ОСОБА_7 не надходило жодних заяв про продовження провадження для реабілітації померлого обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Враховуючи вище викладене та у відповідності до вимог ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про необхідність скасування вироку суду першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження у зв`язку смертю останнього.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.389 ч.2 КК України закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: