н/п 1-кп/953/992/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 00004984 від 27.10.2014 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, громадянина України, розлученого, раніше судимого, не працюючого, без місця реєстрації та постійного місця проживання на території Харківської області

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 60 днів, посилаючись на те, що той обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, ухилявся від слідства, був оголошений у розшук, ризики, передбачені п.п. 1. 3. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачає, а враховуючи особу обвинуваченого, його соціальний стан, коло зв`язків просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений вказував на безпідставність та недоведеність ризиків.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд під час розгляду даного питання вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробі обвинуваченого переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Також, судом вивчені і надані до суду дані по особі обвинуваченого, а саме що ОСОБА_4 офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, розлучений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за скоєння корисливих та умисних злочинів, переховувався від органів досудового розслідування, не зареєстрований на території України, з його слів має всіх родичів у іншій державі, в Україні знаходиться тимчасово.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачуються, враховуючи, що ОСОБА_5 інкриміновано декілька злочинів, а також дані по особистості, а тому суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим і продовжує ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд зазначає, що при вирішенні питання міри запобіжного заходу суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення по справі «Ілійков проти Болгарії»).

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд залишає без зміни та продовжує строк тримання під вартою на наступні 60 днів, з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 42 040 грн. (2102 грн. х 20 = 42 040 гр.).
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 331, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 04 грудня 2020 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в сумі 42 040 гр. (сорок дві тисячі сорок) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): ua0006674; призначення платежу застава; справа № 953/3622/20, н/п 1-кс/953/2059/20) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та Голуба застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1