Справа № 677/1189/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його законного представника ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000292 від 21 серпня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Ріпки Ізяславського району Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, депутатом не обирався, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив:

20 серпня 2019 року близько 23 год. ОСОБА_5 , повертаючись додому з м. Красилова Хмельницької області, проходячи у с. Дружне Красилівського району Хмельницької області повз домогосподарство АДРЕСА_2 , помітив на подвір`ї згаданого будинковолодіння мопед марки ViperZs 110, яким вирішив незаконно заволодіти.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , 20 серпня 2019 року близько 23 год. через отвір у паркані зайшов на подвір`я домогосподарства АДРЕСА_2 , де діючи протиправно, всупереч волі законного користувача, взявшись руками за кермо, виштовхав мопед марки ViperZs 110 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31 липня 2013 року належить ОСОБА_8 і законним користувачем якого є ОСОБА_4 , за межі згаданого подвір`я на дорогу, де за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання, завів двигун даного мопеда та поїхав на ньому у с. Кульчинки Красилівського району Хмельницької області.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

31 серпня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 , з участю його законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та потерпілому.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, вказав, що в нічний час в серпні 2019 року з одного з дворів в с. Дружне Красилівського району Хмельницької області непомітно виволік на вулицю мопед марки ViperZs 110, де на дорозі завів його за допомогою ключів та поїхав додому в сусіднє село. У вчиненому розкаявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.

Законний представник та захисник підтримали угоду.

Потерпілий вказав на відсутність претензій до обвинуваченого, викрадений мопед йому повернуто, просив затвердити угоду про примирення, зазначив, що укладення угоди з його сторони є цілком добровільним, наслідки її затвердження йому зрозумілі та прийнятні.

Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

У відповідності п. 3 ч. 1 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відносяться до нетяжких кримінальних правопорушень (злочинів).
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення (злочину) вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , що виразились: у незаконному заволодінні транспортним засобом, що містять склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення (злочину) і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, є людиною молодого віку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не пред`являвся.
Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375, ч.3 ст.394, 474-475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 31 серпня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю його законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000292 від 21 серпня 2019 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.
Речові докази: мопед марки ViperZs 110 державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 - залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: