ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3499/20 Справа № 210/5263/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року про залишення без задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_5 своїм ставленням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування вказує, що суд не взяв до уваги, що за станом здоров`я він не міг в повній мірі примати участь в роботах, оскільки він пересувається на костилях, переніс туберкульоз, а на даний час хворіє на гепатит С та ВІЧ. Також Зазначає, що у зв`язку з цим він перебуває в зоні ризику через COVID-19. Окрім цього зауважує, що він виказував позитивний вплив на колектив та по мірі своїх можливостей виконував свої обов`язки з підтримки життєдіяльності колонії.
Заслухавши засудженого, який підтримав доводи і вимоги своєї апеляції, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В роз`ясненнях наданих у п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За приписами ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що засуджений своїм ставленням до праці та поведінкою не довів свого виправлення.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року, за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді семи років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна.
За ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року, вказаний вище вирок залишено без змін.
Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року, ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2014 року по 11 серпня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку за вироком: 23 жовтня 2014 року, кінець строку: 05 січня 2020 року.
Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 27 жовтня 2014 року. Під час утримання у Дніпровському СІЗО, характеризувався негативно, мав 2 стягнення, заохочень не мав. З 28 липня 2015 року утримувався в Криворізькому СІЗО, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 18 вересня 2015 року відбував покарання у Криворізькій ВК № 80, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 29 вересня 2015 року проходив курс лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 09 жовтня 2015 року відбував покарання у Криворізькій ВК № 80, характеризувався негативно, мав 3 стягнення, заохочень не мав. З 30 жовтня 2016 року проходив курс лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 07 листопада 2016 року відбував покарання у Дніпропетровській ВК № 89, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 19 травня 2017 року відбував покарання у Криворізькій ВК № 80, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 05 серпня 2018 року проходив курс лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 15 серпня 2018 року по теперішній час відбуває покарання у Криворізькій ВК № 80, де за час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. До праці на виробництві не залучається, у зв`язку зі станом здоров`я. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Отже, за вказаними даними слідує, що за весь період фактичного вібуття покарання в колоніях, засуджений ОСОБА_5 жодного разу не мав позитивної характеристики та заохочень, в той час, як характеризувався виключно посередньо або негативно, мав стягнення, не залучався до праці, та не вбачав суспільної необхідності у виконання робіт з благоустрою установи.
На переконання колегії суддів, така поведінка засудженого не свідчить про готовність останнього до самокерованої правослухняної поведінки і доведення ним свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання і у сукупності між собою.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_5 своїм ставленням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.
Доводи засудженого ОСОБА_5 стосовно того, що він виказує позитивний вплив на колектив та по мірі своїх можливостей виконує свої обов`язки з підтримки життєдіяльності колонії, не знайшли свого підтвердження як за наявними матеріалами справи, так і під час апеляційного розгляду.
Посилання засудженого на хворобливий стан його здоров`я, у даному випадку, не може бути підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, оскільки таке звільнення засудженого може бути застосоване, виключно якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду на викладене, колегія суддів, не має достатньо переконливих підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, і вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4