Справа № 991/7319/20
Провадження1-кс/991/7520/20
У Х В А Л А

02 вересня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , поданої на бездіяльність начальника Другого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (невиконанні ухвали Городищенського районного суду Черкаської області),

ВСТАНОВИЛА

1 вересня 2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (далі скаржника), на бездіяльність начальника Другого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 . Бездіяльність, на думку скаржника, полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань невиконанні ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 29.05.2020 року у справі № 691/525/20.

Ця ухвала Городищенського районного суду Черкаської області зобов`язала прокурора Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 розглянути у відповідності до вимог ч. 1 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) заяву ОСОБА_2 про злочин від 20 травня 2020 року, та повідомити ОСОБА_2 про результати розгляду заяви.

Скаржник зазначає, що ухвала суду підлягає виконанню. Він зазначає, що отримав лист від Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури, у якому зазначено, що заява ОСОБА_2 була направлена в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві. 26.06.2020 року скаржник отримав електронну відповідь від начальника Другого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у якій зазначено, що матеріали справи не надійшли до Державного бюро розслідувань.

Попри те, що скарга називається «скарга на дії слідчого ДБР», вбачається, що скаржник оскаржує саме бездіяльність, що полягає у невиконанні ухвали Городищенського районного суду Черкаської області. Він просить зобов`язати начальника Другого слідчого відділу ДБР ОСОБА_3 за підвідомчістю виконати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 29.05.2020 року, зареєструвати у Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження «на майора поліції ОСОБА_6 з Городищенського відділу поліції за ознаками п. 2 ст. 365 та п. 2 ст. 369 ККУ» та надіслати скаржнику його номер. Він також просить відсторонити майора поліції ОСОБА_6 строком на два місяці; направити окрему ухвалу до керівництва ДБР про вжиття заходів до начальника Другого слідчого відділу ОСОБА_3 ; направити окрему ухвалу про вжиття заходів до прокурора Городищенського відділу прокуратури ОСОБА_5 ; запросити у ДБР та у прокуратури Городищенського району Черкаської області матеріали справи, з метою підтвердження наданих скаржником документів.

Слідча суддя розглянула матеріали скарги та документи, що її обґрунтовують.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

Слідча суддя встановлює, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи 1) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України), 2) скарга підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді (підсудна цьому суду), 3) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, а також 4) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

Чи оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України)

У частині 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування. Скаржник стверджує, що за його заявою про вчинення кримінального правопорушення не було внесено відомості. Втім, слідча суддя звертає увагу на те, що стосовно заяви про кримінальне правопорушення від 20.05.2020 року ОСОБА_2 було постановлено ухвалу слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 29.05.2020 року у справі № 691/525/20. Тобто, це питання було вирішене у судовому порядку, та щодо скарги ОСОБА_2 вже було прийнято позитивне процесуальне рішення, а саме зобов`язано прокурора Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 розглянути у відповідності до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України заяву ОСОБА_2 про злочин від 20 травня 2020 року, та повідомити ОСОБА_2 про результати розгляду заяви. Разом з тим, у скарзі скаржник просить усунути бездіяльність, що полягає у невиконанні рішення суду.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду. Таким чином, слідча суддя не може розглядати питання бездіяльності за заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки воно вже було вирішено іншим слідчим суддею, а тому такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності.

Разом з тим, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України). Невиконання судового акту це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Законодавство України передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Втім, вирішення цього питання не може здійснюватися в межах розгляду скарги на бездіяльність, оскільки слідчий суддя може тільки вирішити питання поставлені в межах вимог скарги та прийняти одне з рішень по суті, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України. Слідча суддя також звертає увагу на те, що слідча суддя не наділена повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення інших слідчих суддів.

Отже, оскільки інший слідчий суддя вирішив скаргу по суті, а невиконання рішення суду не може бути предметом оскарження у порядку статті 303 КПК України, вбачається, що така скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню (ч. 4 ст. 304 КПК України). Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження по скарзі потрібно відмовити. Щодо прохання скаржника відсторонити від посади працівника правоохоронного органу, слідча суддя зазначає, що такий механізм передбачений лише на стадії досудового розслідування, та може бути ініційований прокурором, слідчим за погодженням з прокурором (цей порядок передбачений статтею 155 КПК України). Щодо інших прохань скаржника, зазначених у пунктах 3-5 прохальної частини скарги, слідча суддя зазначає, що прийняття таких процесуальних рішень, про які просить скаржник, не передбачено КПК України.

Керуючись ст. ст. 33-1, 117, 303, 304, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , поданою на бездіяльність начальника Другого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (невиконанні ухвали Городищенського районного суду Черкаської області).

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_1