Справа № 602/313/20
Провадження № 1-кп/602/71/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2020 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 , представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ланівці кримінальне провадження №0000038 від 10 лютого 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ванжулів Лановецького району Тернопільської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта вища, працюючої продавцем ФОП « ОСОБА_7 », одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , маючи на меті незаконно заволодіти чужим майном - бюджетними коштами для виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, шляхом обману, приховавши обставини, що впливають на призначення і виплату допомоги, 03 липня 2014 року надала в Управління соціального захисту населення Лановецької районної державної адміністрації (далі - Управління), необхідні документи, в тому числі заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в період з 01 січня 2014 року до 01 липня 2014 року. При цьому діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи попередженою, що подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї, тягне за собою відмову в призначенні або припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, внесла відомості про те, що її чоловік ОСОБА_8 здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, та інших доходів не має. На підставі поданих документів їй призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01 липня 2014 року до 31 грудня 2014 року і розпочато виплати. Однак, ОСОБА_8 в період з 29 квітня 2014 року до 01 травня 2015 року перебував за кордоном, тобто у вказаний період догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, не здійснював.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 Постанови Кабінету міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року соціальна допомога не призначається у випадках, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю І групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).
Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману (шахрайства), незаконно, на підставі її заяв та декларацій отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у період часу з 01 липня 2014 року до 31 грудня 2014 року, внаслідок чого незаконно заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 5834,93 грн. (п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 93 копійок).
Вказані дії обвинуваченої органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Окрім цього, ОСОБА_4 , маючи на меті повторно, незаконно заволодіти чужим майном - бюджетними коштами для виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, шляхом обману, приховавши обставини, що впливають на призначення і виплату допомоги, 12 січня 2015 року надала в Управління соціального захисту населення Лановецької районної державної адміністрації (далі - Управління), необхідні документи, в тому числі заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в період з 01 липня 2014 року до 31 грудня 2014 року. При цьому діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи попередженою, що подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї, тягне за собою відмову в призначенні або припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, внесла відомості про те, що її чоловік ОСОБА_8 здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, та інших доходів не має. На підставі поданих документів їй призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01 січня 2015 року до 30 червня 2015 року і розпочато виплати. Однак, ОСОБА_8 в період з 29 квітня 2014 року до 01 травня 2015 року перебував за кордоном, тобто у вказаний період догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, не здійснював.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 Постанови Кабінету міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року соціальна допомога не призначається у випадках, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю І групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).
Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману (шахрайства), повторно, незаконно, на підставі її заяв та декларацій отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у період часу з 01 січня 2015 року до 30 червня 2015 року, внаслідок чого незаконно заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 13326,48 грн. (тринадцять тисяч триста двадцять шість гривень 48 копійок).
Вказані дії обвинуваченої органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, мотивуючи його тим, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України вчинені нею, відповідно, 03 липня 2014 року та 12 січня 2015 року. Тобто, строки притягнення до кримінальної відповідальності закінчились, а тому, відповідно до положень ст. 49 КК України, вона підлягає звільненню від кримінальної відповідності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.
Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 щодо закриття провадження у справі та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечувала проти закриття провадження у справі та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Суд роз`яснив обвинуваченій наслідки закриття провадження.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
На підставі п.2, п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років (ч.2 ст.49 КК України).
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Згідно ч.1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284, абз.2 ч.7 ст.284 КПК України у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності кримінальне провадження підлягає закриттю судом.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України, ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України, які у відповідності до ч.2, ч.3 ст.12 Кримінального кодексу України є злочинами невеликої та середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України було вчинено 03 липня 2014 року, передбачене ч.2 ст.190 КК України 12 січня 2015 року.
Таким чином, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень закінчився в липні 2017 року та січні 2020 року.
Будь-яких обмежень для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положеннями ч.ч. 2, 3, 5 ст. 49 КК України, судом не встановлено. Підстав для зупинення або переривання перебігу строку давності судом також не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх даних, які дають право на звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинувачена надала згоду щодо такого звільнення, тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання.
На підставі наведеного вище, суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.190 КК України, ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2, п.3 ч.1 ст. 49 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч.2 ст.190 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000038, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 лютого 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч.2 ст.190 КК України - закрити в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_1