Справа № 305/609/20
Провадження по справі 1-кп/305/331/20

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів кримінальне провадження, відомості про яке 08.02.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , у кінці грудня 2019 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за межами населеного пункту - смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, в лісовому масиві Лужанського лісництва Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», в кварталі 10, виділах 16, 36, в урочищі Діброва, який згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України № 212 від 30.03.2012 «Про затвердження Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення «Діброва», є об`єктом природно-заповідного фонду, всупереч вимог статей 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, статей 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером тощо), виданим уповноваженим органом, діючи спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не усвідомлювали злочинний характер його дій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання за допомогою бензопили, вчинив самовільну рубку сироростучих, а також повалених вітром та вивернутих із корінням дерев загальною кубомасою 6 м3, а саме у виділі № 16 - 1 дерева породи дуб із діаметром пня 46 см, у виділі № 36 - 8 дерев, із них 3 дерева породи дуб з діаметрами пнів 44, 58 та 61 см, 3 дерева породи бук із діаметрами пнів 16, 16 та 20 см та 2 дерева породи граб із діаметрами пнів 14 та 19 см.

У подальшому ОСОБА_4 30.12.2019, за допомогою власного гужового транспорту самовільно зрубану деревину з місця події вивіз до вулиці Садової в смт. Великий Бичків Рахівського району, де був виявлений працівниками лісової охорони ДП «Великобичківське ЛМГ» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 державним інтересам заподіяно істотну шкоду в розмірі 28 685,00 гривень.

Крім того, на початку квітня місяця 2020 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за межами населеного пункту - смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, в лісовому масиві Лужанського лісництва Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», в кварталі 10, виділах 4, 16 та 36 урочища Діброва, який згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України № 212 від 30.03.2012 «Про затвердження Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення «Діброва», є об`єктом природно-заповідного фонду, всупереч вимог статей 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, статей 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером тощо), виданим уповноваженим органом, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітнім ОСОБА_12 , які не усвідомлювали злочинний характер його дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання за допомогою бензопили, вчинив самовільну рубку сироростучих, а також повалених вітром та вивернутих з корінням дерев загальною кубомасою 29 м3, а саме у виділі № 4 - 12 дерев, із них 6 дерев породи дуб із діаметрами пнів 20 24, 25, 31, 42 та 43 см, та 6 дерев породи бук із діаметрами пнів 30, 37, 42, 44, 53 та 63 см, у виділі № 16 - 5 дерев, із них 4 дерева породи дуб із діаметрами пнів 52, 54, 54 та 46 см, 1 дерево породи бук із діаметром пня 18 см, у виділі № 36 - 6 дерев, із них 5 дерев породи дуб із діаметрами пнів 47, 48, 49, 52 та 57 см та 1 дерево породи граб із діаметром пня 15 см.

У подальшому ОСОБА_4 13.04.2020 за допомогою власного гужового транспорту самовільно зрубану деревину з місця події вивіз до вулиці Садова в смт. Великий Бичків Рахівського району, де був виявлений працівниками лісової охорони ДП «Великобичківське ЛМГ» ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 державним інтересам заподіяно істотну шкоду в розмірі 52 345,50 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.246 КК України (в редакції Закону №2708-VIII від 25.04.2019), як незаконна порубка дерев на об`єктах природно-заповідного фонду та перевезення незаконно зрубаних дерев.

27 квітня 2020 року, між прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку вони просять суд затвердити.

За умовами зазначеної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, в обсязі підозри. Цією угодою визначено покарання підозрюваному ОСОБА_4 ч.3 ст.246 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі, із застосуванням статей 75,76 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів статті 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Відповідно до статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Приписами частини 4 статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 та у вчиненні якого він визнав себе винним, відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України в повному обсязі, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаюється. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст.476 КПК України. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену у його присутності між прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_14 та його підзахисним - обвинуваченим ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_14 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання. Окрім цього, просив вирішити питання щодо речових доказів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені частиною 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому, суд, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, тому така може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 зроблена вірно. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання винуватості.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27 квітня 2020 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_14 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, із звільненням засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він не вчинить нового злочину та виконає зобов`язання встановлені згідно ст.76 КК України, а саме, не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме вказану інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по справі: вилучену деревину породи дуб у кількості 1,5 куб.м, породи бук у кількості 1,7 куб.м.; бензопилу іноземного виробництва після вступу вироку у законну силу - повернути власнику ДП "Великобичківське ЛМГ".

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суд через Рахівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1