Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 634/1253/20
провадження № 1-кп/624/62/20
ВИРОК
іменем України

смт. Кегичівка 24 листопада 2020 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду смт. Кегичівка кримінальне провадження №0000102 відносно якого

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Багата Чернещина, Сахновщинського району, Харківської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

- у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В кінці листопада 2019 року, в нічний час, в ході слідства точної дати встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення майна, прийшов до частково огородженого домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не слідкує, таємно, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу викрав з території подвір`я поблизу господарчої будівлі: б/в металевий швелер довжиною 4,5 м, ширина 8 см, товщина 5 мм, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 02 квітня 2020 року №32 становить 510 грн 30 коп.; б/в металевий швелер, довжиною 4,5 м, ширина 10 см, товщина 5 мм, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 02 квітня 2020 року №32 становить 781 грн 92 коп., загальна сума викраденого становить 1292 грн 22 коп. Після чого з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим на власний розсуд, а саме став його зберігати за місцем свого проживання, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового слідства між прокурором Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів, які підозрюваним не оспорюються.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується :

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні;

б) повідомляти про відомі йому факти вчинення аналогічних злочинів.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 роки обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку.

б) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абз.1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє положення п.1 ч.1 ст. 394, п.1 ч.3 ст. 424, абз. 1,4 п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язань іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і положень укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 476 КПК України прокурор, має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззаперечно визнав себе винним у вчиненому діянні, викладені в обвинувальному акті обставини підтвердив повністю, та зазначив, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості, стверджує, що розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, заявивши, що виконає взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Від захисника заперечень не надійшло, просив затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості також не заперечив.

Потерпілий ОСОБА_6 надав заяви з клопотаннями розглянути справу без його участі та у порядку ч. 3 ст. 469 КПК України надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

У відповідності до вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із усіма учасниками судового розгляду, визнано за можливе розглянути справу у відсутність потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, яка згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра перебуває, з діагнозом легка розумова відсталість F 70, у лікаря нарколога та у Сахновщинському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації», Сахновщинському РВК на обліку не перебуває, в силу ст. 89 КК України не засуджений, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України - судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання в порядку ст. 368 КПК України про речові докази б/в металевий швелер, довжиною 4,5 м, ширина 8 см, товщина 5 мм, б/в металевий швелер довжиною 4,5 м, ширина 10 см, товщина 5 мм, суд приходить до висновку, що їх доля вважається вирішеною, оскільки під час досудового розслідування їх було повернуто потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся, арешт на майно не накладався, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000102 від 01 квітня 2020 року, укладену 24 листопада 2020 року між прокурором Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі передані на зберігання потерпілому: б/в металевий швелер, довжиною 4,5 м, ширина 8 см, товщина 5 мм, б/в металевий швелер довжиною 4,5 м, ширина 10 см, товщина 5 мм вважати повернутими.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена - до апеляційного суду Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області суду протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1