Справа № 576/1437/19
Провадження №1-кп/576/29/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000349 від 10.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, освіта неповна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 в період з 05 травня по 07 травня 2019 року на ґрунті особистих неприязних стосунків спричинив співмешканці ОСОБА_7 умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілої за наступних обставин:
05 травня 2019 року, в першій половині дня, між ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_7 за місцем їх проживання: АДРЕСА_2 , виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька, але не менше шести, ударів кулаками в обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.

07 травня 2019 року, приблизно об 11 годині, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за місцем їх проживання знову виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, двічі наніс ОСОБА_7 удари в обличчя, в ті самі ділянки, що і 05 травня 2019 року. Від другого удару ОСОБА_7 впала на диван і задньою нижньою частиною голови вдарилась об дерев`яне бильце.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс ще декілька ударів, але не менше двох, ОСОБА_7 в ділянки обличчя та шиї. Після цього ОСОБА_7 покинула місце скоєння злочину.

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 09 травня 2019 року госпіталізована до Глухівської ЦРЛ з діагнозом: «закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню, лінійний перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, церебросубарахноїдальний крововилив, забій м`яких тканин тім`яно скроневих ділянок з обох боків».

Перебуваючи в лікарні, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла.

За висновком судово-медичного експерта від 03.07.19 № 43 у ОСОБА_7 виявлена закрита черепно мозкова травма, множинні синці голови (повік правого ока, спинки носу, повік лівого ока, лоба з права та з ліва, предвушної та завушної ділянки зліва); крововилив м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні: лобної та тім`яних областей з переходом в скроневі з права та ліва 25х5-13 см, крововилив потиличної ділянки з права 6х3,5 см. Крововилив в правий та лівий скроневі м`язи; субдуральна гематома правої півкулі головного мозку 50 мл, субдуральний крововилив основи черепу в ділянці правої середньої черепно мозкової ямки 10-15 мл, субарахноїдальний крововилив обох півкуль мозочка; в порожнині правого шлуночка крововилив об`ємом 150 мл, в порожнині лівого бічного шлуночка 40 мл рідкої крові; лінійний перелом потиличної кості з права довжиною до 6,5 см, за ходом перелому епідуральний крововилив 30 мл.

Смерть ОСОБА_7 настала в результаті закритої черепно мозкової травми, яка в своєму перебігу ускладнилась розвитком набряку та стиснення головного мозку.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 своєї провини у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що до 05.05.19 у загиблої, окрім шишки на потилиці та зеленого синця спереду, тілесних ушкоджень не було, стан її здоров`я занепокоєння не викликав. Жалілась, що поболює потилиця, тому помацав та виявив там «шишку». 05.05.19 вони не сварились. 06.05.19 поїхав на роботу, а вранці 07.05.19 повернувся, привіз із собою шматок м`яса. Залишив м`ясо ОСОБА_9 , щоб приготувала, та пішов у власних справах. По поверненню м`яса не було, тому що ОСОБА_10 кудись його поділа і не зізнавалась куди саме, була вже випивша. Це спричинило сварку, під час якої він вдарив ОСОБА_10 один раз долонею по обличчю, але не душив, виганяв з дому, казав, що час закінчувати відносини, та вона все одно повернулась. Чи зверталась померла до лікарні, не знає. 09.05.19 ранком, повертаючись з роботи, зустрів ОСОБА_11 , запросив його в гості, вдвох випивали. ОСОБА_7 спочатку вдома не було, а коли прийшла, то були видні сліди на її обличчі, сказав ОСОБА_12 , що то він зробив їй. Цього дня ОСОБА_10 в нього не ночувала, про її смерть дізнався від жителів села. Під час слідчого експерименту неправильно показував як вона падала не ударялась при падінні, а показував неправильно, бо так сказали йому поліцейські, коли вивозили в ліс. Кров, яка була виявлена на подушці під час огляду місця події, належить йому, адже коли він йшов додому п`яний, то впав. Валентина постійно ходила в хустці. Спочатку вони з нею жили добре, а коли почала пити, то перестав цікавитись нею. Доповнюючи свідчення повідомив, що померла ОСОБА_7 проживала не з ним, а з іншим чоловіком, який бив її, всі про це знали, але свідчень таких з невідомих йому причин не надали. Медсестра ОСОБА_13 , яка була свідком в цій справі, надавала ОСОБА_10 медичну допомогу, коли той чоловік вдарив її.

Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим в інкримінованому йому злочині, винуватість ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_7 доводилась їй рідною сестрою. Востаннє бачились 06.05.2019 року, коли потерпіла приїжджала до с. Некрасове на поминальний день. Того дня ОСОБА_14 була дуже побита, „синя, мала синці під очима та на щоках, на лобі гуля, на шиї сліди від пальців, наче її душили. До лікарні їхати не хотіла, але одразу зізналася, що її побив п`яний ОСОБА_15 за те, що м`ясо не так покрутила на м`ясорубці, і це не вперше. Після того, як років чотири назад сестра почала жити зі ОСОБА_16 , стала випивати, він змушував шукати гроші та спиртне, обмежував у спілкуванні, забрав телефон. Після того, як одного разу потерпіла насварила його за те, що так жорстоко б`є ОСОБА_10 , пригрозила міліцією та в`язницею, перестав брати слухавку і сестрі не давав відповідати на дзвінки. 09.05.2019 року зателефонував син ОСОБА_17 і повідомив, що матір знайшли без свідомості приблизно за пів кілометра від дому і везуть до лікарні у м. Глухів. Після проходження МРТ її помістили в реанімацію, нейрохірург сказав, що шансів немає. Із сином у сестри були гарні стосунки. Щодо слідів від наручників на руках обвинуваченого, то одразу після похорон ОСОБА_18 йшов від місцевих алкоголіків, підійшов до неї (потерпілої) і сказав: „ ОСОБА_19 , прости, я вбив, після чого вона вдарила його сумкою і попросила поліцію забрати, щоб не вбила, тоді йому наділи наручники, посадили в білу машину та провезли метрів з 20. Це було 15.05.2019.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що померла ОСОБА_7 була його матір`ю. Він навчається у ОСОБА_21 , тому мешкав окремо, приїжджав на вихідні. Обвинувачений постійно нецензурно лаявся на матір, вимагав, щоб щось для нього робила, зазвичай бив його матір коли був п`яний, десь раз на тиждень, бо „по пляшку не пішла, домашня птиця пропадала, грубу не розтопила чи з подібних причин, казав, що вб`є її, вона постійно про це розповідала, але лише коли ОСОБА_4 не було поряд. Після таких сварок кожен раз поверталася, казала, що до поліції не піде, заяв писати не буде краще повіситься. Про це він неодноразово мав бесіди з обвинуваченим. 05.05.2019 року ОСОБА_4 побив матір, бо неправильно покрутила м`ясо. 06.05.2019 року, приблизно о 08 годині ранку, мати прийшла вже побита (побита була ще попереднього дня) з синцями на обличчі, на кладовище з цієї причини не ходила. Крім ОСОБА_18 ні на кого не скаржилась, що били. 09.05.2019 року приходила «синя», казала, що крутиться голова, полежала годину чи дві, а ввечері її знайшли лежачою на вулиці і повезли до лікарні. До стосунків з ОСОБА_18 вона алкоголь зовсім не вживала. Сам не бачив, як обвинувачений бив матір, але бувало, що ОСОБА_22 зізнавався, чув як просив пробачення. Останню ніч в їх будинку не ночувала.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомила, що тітку востаннє бачила у поминальний день, у вівторок. Коли вони з матір`ю ОСОБА_6 приїздили в с. Некрасове, то зайшли до ОСОБА_24 , де бачились з тіткою ОСОБА_10 , яка була дуже побитою, з розбитим переніссям, фіолетовими синцями по всьому обличчю та шиї (синяки були як 4 пальці), сказала, що це зробив ОСОБА_22 . 09.05.19 її мати зателефонувала ОСОБА_9 і сказала треба їхати в лікарню, у вівторок вона відмовилась їхати в лікарню. Лікар сказав, що травми у тітки давні, а потім, коли відбувся набряк, то вона „впала в кому.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні повідомила, що померла ОСОБА_7 доводилась їй рідною сестрою по матері, востаннє бачились приблизно півроку тому. Свідок постійно проживає в м. Глухові, але 06.05.19, в поминальні дні, була в селі Некрасове, але ОСОБА_10 не бачила. За життя сестра завжди ходила в синяках, бо її бив співмешканець ОСОБА_22 , про це їй постійно телефонували сусіди та повідомляли, що знову побив, інколи розбороняли. Всі знали, що її бив ОСОБА_22 . Крім нього її ніхто не бив. Раніше ОСОБА_10 була дуже гарною господинею, але потім почала випивати, занапастила двір, не працювала, отримувала на сина допомогу по втраті годувальника (за чоловіка). Ввечері 09.05.19 їй зателефонував її син ОСОБА_26 який мешкає в с. Некрасове, та повідомив, що ОСОБА_27 погано.
Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні повідомила, що з померлою ОСОБА_29 перебував у відносинах років чотири, постійно разом не проживали, в неї була своя хата, а до Стаса ходила. ОСОБА_4 знала як людину спокійну, не агресивну. 05.05.19 зустріла ОСОБА_10 , яка була побита, обличчя синє, на голові платок, сказала їй, що побив ОСОБА_22 , а за що, побив вона не питала. До того часто то руку тягала, то ногу, то з горища впала, то ОСОБА_22 побив. Вона питала, чого та ходить до ОСОБА_16 , ОСОБА_14 казала, що вже забрала речі і не піде знову, але він попросив пробачення і та повернулась. Із ОСОБА_18 на цю тему не розмовляла, тільки з Валею, а синякі всі бачили і всі знали, ОСОБА_22 мало спілкувався з людьми. 06.05.19 ОСОБА_14 приходила до неї по картоплю щоб город садить, вона їй насипала картоплі, допомогла на велосипед підняти, потім сусід казав, що повезла картоплю до Стаса. 08.05.19 бачила як ОСОБА_14 їхала на велосипеді до магазину, обличчя було синє, але чимось помазане. 09.05.19 у дощ бачила як ОСОБА_14 сидить біля сусідського двору. Після того її не бачила. Інших чоловіків у ОСОБА_10 не було.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні повідомила, що 05.05.2019 року до неї пообіді прийшла ОСОБА_14 позичити десять гривень, і у неї на обличчі був „свіжий фіолетовий удар. Звідки він взявся не питала, а ОСОБА_14 сама не розказувала, була твереза, а через декілька днів сусідка сказала, що ОСОБА_14 в реанімації.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні повідомила, що свідком події не була, ОСОБА_16 майже не знає, раніше жила з його вітчимом. Стас живе поряд з нею через дорогу. Жив із жінкою Валею, з якою вона особливо не спілкувалась. Стас після того, як вийшов із ОСОБА_32 , іноді допомагає їй (свідку) по господарству. Бачила, що ОСОБА_14 була із синяками під очима, пропонувала їй викликати «швидку». Це було приблизно 04.05.19, на голові у неї була запечена кров, відчувався начебто гнилісний запах. Звідки тілесні ушкодження, ОСОБА_14 не казала, але із синяками ходила часто. 06.05.2019 року „на проводи бачила ОСОБА_33 на вулиці, коли їхали на машині, то вона йшла від ОСОБА_16 у напрямку свого будинку. Йшла не так як завжди, наче „хилялась, було видно, що вона слабка, але не п`яна.
Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні повідомила, що точної дати не пам`ятає, але можливо за день чи за два до смерті, до неї приходила ОСОБА_14 взяти м`ясорубку, обіцяла повернути через півгодини, але не прийшла. Тоді свідок сама пішла до ОСОБА_10 та побачила, як та в крові, побита сидить на порозі. Сказала, що її побив п`яний ОСОБА_22 . Потім вийшов син ОСОБА_35 і також підтвердив, що матір побив ОСОБА_22 . Наступного дня казала, що у неї крутиться голова, заплили очі, і вона нічого не бачить. Не розпитувала як і чим він її бив, а ОСОБА_14 жила і у нього і у себе.
Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні повідомила, що 06 або 07 травня, точніше не пам`ятає, але після обіду, ОСОБА_10 прийшла за яйцями, показала рану на голові, хустка була дуже закривавлена. Свідок дала їй перекис та бинт. Рана була „розвернута, шия та обличчя сині, із-за вуха текла кров. Спина, груди і ноги теж були сині, вона вся була синя. Сказала, що побив ОСОБА_22 . Обличчя також було набрякле, перенісся все чорне, мова дуже загальмована, у рані на голові „завівся черв`як. Свідок сказала їй їхати до сестри і дала 15 грн.. 07 травня пропонувала піти до медсестри, але ОСОБА_14 відмовилась, казала, що ОСОБА_22 побив її 05 чи 06 травня, але точно не пам`ятає. Десь 09 травня знову зустріла ОСОБА_33 , яка була нібито трохи на підпитку, але можливе це було через рану. Спитала у неї, як голова, але вона лише відмахнулась, а на запитання чи бив її ОСОБА_22 , відповіла, що бив, піднімав її та кидав декілька разів об спинку дивана. Додала, що до неї (свідка) ОСОБА_22 агресії не проявляв, а його колишня дружина ОСОБА_37 поїхала від нього, казала, що життя з ним нестерпне. ОСОБА_14 до того, як почала жити зі ОСОБА_16 , мала дуже велике господарство, була гарна господиня, алкоголь майже не вживала, а зі ОСОБА_16 почала випивати. Інших чоловіків біля неї не бачила і нічого про це не чула. Зі ОСОБА_16 вона завжди була бита, синяки не сходили, була „сплошная гематома. До поліції не зверталась, чому ОСОБА_22 бив її, не казала.
Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні повідомив, що 09.05.19 випивав з ОСОБА_4 на дачах, потім пішов дощ і, випивши пляшку самогону, вони поїхали на велосипедах додому. Пішли до ОСОБА_4 в гості, де також випивали, потім прийшла тітка ОСОБА_14 , випила чарку і щось робила по господарству. Бачив, як вона показала синяки і сказала Стасу: „Твоя робота? , на що він відповів: „Моя, і ти знаєш за що. Потім поцілувала ОСОБА_16 в щоку, випила ще 100 грам і пішла готувати сину їжу. Синці у неї були на все обличчя, яке було просто синє, раніше також бачив її із синцями, майже щодня. За кілька днів до дев`ятого травня бачив, що вона трималась за щоку.
Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні повідомив, що працював з ОСОБА_40 , який розповідав, що ОСОБА_15 постійно б`є його матір, та дізнався про це у розмові з ОСОБА_41 . Додав, що в травні за декілька днів до смерті ОСОБА_10 , бачив у неї синці, які і раніше постійно були на обличчі, але її особисто він не питав звідки вони взялись, а коли спитав у ОСОБА_18 : „Що ти начудив?, то він відповідав: „ ОСОБА_42 як повернуло. Перед тим бачив у неї на обличчі великий синяк з боку від ока, чорнуватий, посинівший, вона постійно ходила у хустці.
Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні повідомив, що є сусідом ОСОБА_18 і знає, що ОСОБА_22 із Валею жили разом, вона була інколи побита, але ніколи нічого не розказувала, бачив, що ходила у хустці, допомагала йому інколи перебирати картоплю. Не бачив як ОСОБА_4 її бив, але чув такі розмови. На початку травня її майже не бачив, адже був на роботі.
Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні повідомила, що є сусідкою ОСОБА_4 , бачила, що ОСОБА_14 ходила «синя», жила у нього, в останні дні життя бачила її також побитою. Спілкування з нею було мінімальним, нічого у неї не розпитувала. Чула як ОСОБА_22 кричав нецензурно, виганяв її, вона „огризалась, але в останні дні нічого не чула. В день смерті бачила, як вона стукала у двері до ОСОБА_45 ( ОСОБА_46 ). Зазначила, що вона завжди, і особливо останнім часом, була дуже побитою, ледь ходила.
Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні повідомив, що декілька разів був в гостях у ОСОБА_48 та ОСОБА_10 , живе за 820 метрів від ОСОБА_16 , не бачив, щоб ОСОБА_22 бив ОСОБА_10 , лише чув як вони скандалили. Одного разу, коли зайшов до двору, то бачив як ОСОБА_22 вдарив ОСОБА_33 долонею. Це було місяців за два до її смерті. Причина конфлікту йому невідома.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що працює медичною сестрою. ОСОБА_49 у минулому році приводив свою матір із синяком під оком, яке було „налите кров`ю, за медичною допомогою, казав, що її побив ОСОБА_22 . Додала, що бачила її і раніше побитою, а по селу ходили розмови, що ОСОБА_22 її постійно б`є. Вважає, що від падіння такого синця б не було, тільки від удару.
Свідок ОСОБА_50 в судовому засіданні повідомив, що працює лікарем-анестезіологом, коли ОСОБА_7 доставили до лікарні, то він був відсутній, не спілкувався з нею, вона була неконтактна, перебувала у вкрай важкому стані без свідомості, була на вентиляції легень, без нормального дихання.
Крім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується іншими доказами, передбаченими ч. 2 ст. 84 КПК України, які досліджені в судовому засіданні.
З протоколу огляду місця події від 10.05.2019 з фототаблицями та відеозаписом вбачається, що слідчим проведено огляд домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого у кімнаті № 4 виявлено пляму з нашарування речовини бурого кольору, на дивані в кімнаті № 3 виявлено подушку, на наволочці якої наявне нашарування речовини бурого кольору, що схожа на кров, чоловічу футболку, в нижній частині якої наявні плями бурого кольору, на стільці зі спинкою виявлено мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору із задньою кришкою червоного кольору з пошкодженням корпусу та екрану, жіночу хустку зеленого кольору з плямою речовини темного кольору, в кімнаті № 5 на ліжку виявлено мобільні телефони FLY та Samsung без видимих пошкоджень (т. 1, а.с. 183-197). .

Згідно з протоколом огляду місця події від 10.05.2019 з фототаблицями, слідчим проведено огляд відкритої ділянки місцевості поблизу воріт домоволодіння АДРЕСА_3 та виявлено хустку фіолетового кольору (т. 1, а.с. 241-244).

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.05.2019 з фототаблицями, слідчим оглянута палата інтенсивної терапії в Глухівській ЦРЛ, де знаходився труп ОСОБА_7 (т. 1, а.с. 245-251).

Протоколом огляду трупа від 13.05.2019 року (т. 2, а.с. 1-3), згідно з яким на трупі ОСОБА_7 виявлені синці повік лівого та правого ока, спини, лоба, завушної ділянки зліва, шиї, правого плеча, субдуральна гематома правої півкулі головного мозку, лінійний перелом потиличної кістки з права з епідуральною гематомою в місці перелому..

Висновком експерта № 43 від 03.07.19 з додатком, згідно з яким смерть ОСОБА_7 наступила в результаті закритої черепно мозкової травми, яка в своєму перебігу ускладнилась розвитком набряку та стиснення мозку. Це підтверджується відповідними секційно морфологічними ознаками: множинні синці голови (повік правого ока, спинки носу, повік лівого ока, лоба з права та з ліва, предвушної та завушної ділянки зліва). Крововилив м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні: лобної та тім`яних областей з переходом в скроневі з права та ліва 25х5-13 см, крововилив потиличної ділянки з права 6х3,5 см. Крововилив в правий та лівий скроневі м`язи. Субдуральна гематома правої півкулі головного мозку 50 мл, субдуральний крововилив основи черепу в ділянці правої середньої черепно мозкової ямки 10-15 мл, субарахноїдальний крововилив обох півкуль мозочка; в порожнині правого шлуночка крововилив об`ємом 150 мл, в порожнині лівого бічного шлуночка 40 мл рідкої крові; лінійний перелом потиличної кості з права довжиною до 6,5 см, за ходом перелому епідуральний крововилив 30 мл. За даними судової гістологічної експертизи суборахноїдальні крововиливи та вогневищеві крововиливи в речовину мозку прижиттєвого походження з початковими реактивними змінами без клітинної реакції. В препараті твердої мозкової оболонки встановлено субдуральний крововилив прижиттєвого походження з реактивними змінами без клітинної реакції. В препараті «гематома» встановлено фрагментовані компактні скупчення гемолізованих еритроцитів. Набряк головного мозку.

Смерть ОСОБА_7 настала в реанімаційному відділенні Глухівської ЦРЛ 12.05.2019 року о 21-55 год.

На трупі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження прижиттєвого характеру: закрита черепно мозкова травма, множинні синці голови (повік правого ока, спинки носу, повік лівого ока, лоба з права та з ліва, предвушної та завушної ділянки зліва). Крововилив м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні: лобної та тім`яних областей з переходом в скроневі з права та ліва 25х5-13 см, крововилив потиличної ділянки з права 6х3,5 см. Крововилив в правий та лівий скроневі м`язи. Субдуральна гематома правої півкулі головного мозку 50 мл, субдуральний крововилив основи черепу в ділянці правої середньої черепно мозкової ямки 10-15 мл, субарахноїдальний крововилив обох півкуль мозочка; в порожнині правого шлуночка крововилив об`ємом 150 мл, в порожнині лівого бічного шлуночка 40 мл рідкої крові; лінійний перелом потиличної кості з права довжиною до 6,5 см, за ходом перелому епідуральний крововилив 30 мл.

Вищезазначені тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмета/тупих предметів. Індивідуальні властивості будови травмуючого предмету, деталей на тілі потерпілої (в морфології ушкоджень) не відобразилися.

Вище вказані тілесні ушкодження мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті потерпілої, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Синці на голові потерпілої мають давність утворення 5-7 діб до моменту настання смерті потерпілої.

Синці кінцівок та шиї утворились внаслідок дії тупого предмету/тупих предметів, індивідуальні властивості будови травмуючого предмету в морфології ушкоджень не відобразились, по ступіню тяжкості це легкі тілесні ушкодження, причинного зв`язку з настанням смерті потерпілої не мають. Давність до 3-5 діб до моменту настання смерті потерпілої.

На момент смерті ОСОБА_7 була тверезою (т. 2, а.с. 4-8).

Згідно з протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_4 від 20.05.19 при проведенні цієї слідчої дії у буд. АДРЕСА_2 обвинувачений показав на статисті, як наніс потерпілій ОСОБА_7 два удари в обличчя, що призвело до падіння потерпілої нижньою частиною голови ззаду на дерев`яне бильце дивана. Після взяв її двома руками за шию та душив (том 2, а.с.25-43,44).
За результатами слідчого експеримента 08.07.19 проведено судово-медичну експертизу № 73 показів ОСОБА_4 , в підсумках якої зазначено, що механізм виявлення тілесних ушкоджень, виявлених під час проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 , в цілому не виключає можливості їхнього утворення за умов нанесення ударів по голові ОСОБА_7 . Однак, має місце невідповідність в кількості та локалізації місць прикладання травмуючого чинника (т. 2, а.с. 45-46).

Допитаний в судовому засіданні судово медичний експерт ОСОБА_51 пояснив, що кількість нанесених потерпілій ударів була меншою, ніж під час проведення слідчого експерименту показав ОСОБА_4 .

За висновком експерта № 516 з додатком, кров ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютеніном анти-В та супутнім антигеном Н (т. 2, а.с. 15-16).

За висновком експерта № 517 з додатком, кров ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютеніном анти-В та супутнім антигеном Н (т. 2, а.с. 12-13).

За висновком експерта № 518 з додатком, кров на жіночій хустці, вилученій під час ОМП, може походити як від ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 19-21).

За висновком експерта № 520 з додатком, на вирізі тканини, в судовій ухвалі вказаному як «фрагмент наволочки з подушки», наданому на дослідження, знайдено кров людини, можна сказати, що походження цих слідів крові можливе як від потерпілої ОСОБА_7 , так і від підозрюваного ОСОБА_4 (том 2, а.с.22-24).
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 278 на час проведення експертизи ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2, а.с. 47-49).
Вищезазначені докази, окрім протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_4 , не оспорюються учасниками справи з приводу їх належності, достовірності та допустимості, отримані в порядку, визначеному КПК України, узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх отримання.
Показання потерпілої та свідків не дають підстав для сумнівів у їх достовірності, оскільки вони послідовні, узгоджуються між собою та іншими письмовими доказами. Суд враховує це, а також те, що потерпіла ОСОБА_7 померла, та у відповідності до ч. 2 ст. 97 КПК України визнає допустимими доказами показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_34 , ОСОБА_36 та потерпілої ОСОБА_6 в тій частині, де вони посилаються на слова померлої ОСОБА_52 , що саме ОСОБА_4 наніс їй тілесні ушкодження. Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що показання зазначених свідків у судовому засіданні у повні мірі узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи в частині наявності видимих тілесних ушкоджень. При відсутності будь-яких об`єктивних даних про відкриті рани та тілі ОСОБА_4 , кров, виявлена на наволоці подушки з дивану підтверджує висновок досудового слідства про те, що тілесні ушкодження в задній нижній частині голови потерпілої виникли при контакті з дерев`яними елементами дивану.

В сукупності, висновок судово- медичного експерта, показання свідків про наявність тілесних ушкоджень та показання свідків про спричинення цих тілесних ушкоджень саме ОСОБА_4 виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Неточності в датах, допущені свідками, пояснюються незначним проміжком часу між подіями, а саме два дні, в сукупності з тим, що ОСОБА_52 досить часто мала сліди побоїв на обличчі.
Версія обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпіла ОСОБА_7 проживала не з ним, а з іншим чоловіком, який її бив, не знайшла свого підтвердження в суді, не підтверджуються доказами та спростовуються показаннями всіх допитаних свідків та потерпілої, які вказували на тривале спільне проживання обвинуваченого з ОСОБА_7 та відсутність інших чоловіків, крім сина, в її оточенні.
Протокол проведення слідчого експерименту з використанням відеозйомки від 20 травня 2019 року з участю ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_53 в присутності понятих ОСОБА_54 та ОСОБА_55 потребує окремої оцінки. Відеозапис слідчого експерименту досліджений в судовому засіданні, в результаті чого з`ясовано, що під час проведення вказаної слідчої дії 20 травня 2019 року на обох руках ОСОБА_4 наявні синці на зап`ястках, які могли виникнути при застосуванні наручників.
Використання відомостей, отриманих на стадії досудового розслідування від особи, що обвинувачується у вчиненні злочину, вимагає особливої обережності, оскільки є відступом від принципу безпосередності дослідження доказів і в значному ступені обмежує права сторони захисту. Відповідно до частини 4 статті 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.
У своїй постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що протокол слідчого експерименту за певних умов може бути визнаний допустим доказом. Зокрема, для того, аби виключити обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від особи під час слідчого експерименту, сторона обвинувачення має довести, що було додержано належної правової процедури, зокрема, що:
- до особи не застосовувався протиправний тиск;
- слідчу дію проведено за волею та вільним волевиявленням особи;
- особа усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе;
- права особи на захист і правову допомогу були забезпечені;
- слідчу дію проведено за участю понятих;
- під час слідчої дії здійснювався безперервний відеозапис;
- особі були детально і ґрунтовно роз`яснено процесуальні наслідки участі в цій слідчій дії.
Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що брав участь у проведенні слідчого експерименту через нетривалий час після неодноразового вчинення у відношенні нього протиправного тиску з боку правоохоронних органів.
Зокрема, в судовому засіданні він зазначив, що перед проведенням слідчого експерименту неодноразово зазнавав силового тиску з боку поліцейських з метою отримання від нього зізнання. Вперше 09.05.19, о другій ночі його забрали, а потім 11.05.19, коли перебував у с. Некрасове неподалік від будинку сусідів, до нього підійшли двоє поліцейських, забрали до автомобіля та повезли в ліс, куди пізніше приїхав ще інший патрульний автомобіль; били, наділи наручники, широким ременем від прицепа підвісили на гілку таким чином, щоб носками не діставав до землі; потім повезли до відділку, де він провів ніч на лавочці в коридорі. Поліцейський, який відомий йому як ОСОБА_56 , вимагав все розказувати як він скаже. Тому під час слідчого експерименту, побоюючись оперуповноваженого, виконував його вказівки. Адвокату, що на той час захищав його, казав про це, але той нічого не зробив.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_4 23.05.2019 року слідчим суддею (т. 2, а.с. 102-103). Відомості про затримання обвинуваченого правоохоронними органами до 23.05.2019 року в матеріалах справи відсутні.

З відеозапису слідчого експерименту вбачається, що присутній там захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_57 звернув увагу на поранення рук та допустив, що це є наслідком застосування наручників. На що ОСОБА_4 застосування до нього наручників підтвердив, але відмовився повідомити обставини такого застосування. Слідчий на даний факт уваги не звернула.

Незважаючи на обізнаність захисника та слідчого за вказаними обвинуваченим фактами до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України за № 0000138 лише 01 жовтня 2020 року, після їх виявлення під час судового розгляду. Матеріали кримінального провадження передані за підслідністю до ТУ ДБР у м. Полтава. На день винесення даного вироку відомості про завершення досудового розслідування суду не надані, матеріали кримінального провадження не містять документів, які свідчили б про те, що ця заява обвинуваченого була спростована в ході ефективного розслідування.
Отже, обставини, про які повідомив обвинувачений, а саме незареєстроване перебування під контролем поліції, застосування фізичного насильства та погроз, відсутність належної правової допомоги та відповідного реагування слідчого у сукупності можуть свідчити про неправомірний тиск на нього і, таким чином, є суттєвими для вирішення питання про допустимість позасудових свідчень обвинуваченого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 3 Конвенції вимагає, аби розслідування небезпідставних скарг про погане поводження було ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, у тому числі показань очевидців та експертних висновків.
Таким чином, суд доходить висновку, що протокол слідчого експерименту, проведеного 20 травня 2019 року з участю ОСОБА_4 є недопустимим доказом з огляду на те, що свідчення ОСОБА_4 могли бути недобровільними.
У зв`язку з цим, використовуючи поняття доктрини «плодів отруйного дерева», сформульоване ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», суд визнає недопустимим доказом висновок експертизи № 73, позаяк вона проведена за результатами показів ОСОБА_4 , одержаних в ході слідчого експерименту, а також пояснення судового експерта ОСОБА_58 , надані ним в судовому засіданні в частині даної експертизи.
Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, які суд оцінює як достатні та взаємопов`язані, дають суду підстави зробити висновок, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Разом з цим в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження обвинувачення в тій частині, що внаслідок дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжке тілесне ушкодження у вигляді перелому основи черепа.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме: обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, також суд враховує думку потерпілої, яка просила призначити покарання у виді позбавлення волі, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу обвинуваченого; відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшуть покарання, думку потерпілої щодо міри покарання, суд дійшов висновку що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.
Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2019 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчив свою дію о 14 год. 29 хв. 15 липня 2019 року.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, з метою запобігання вчинення ним іншого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді восьми років шести місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати засудженому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання,тобто з 14 січня 2021 року, зарахувавши у строк покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 23 травня 2019 року до 15 липня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази хустку жіночу фіолетову, хустку зелену з нашаруванням речовини бурого кольору, футболку чоловічу, змив з підлоги та фрагмент наволочки знищити.
Речові докази мобільний телефон марки «Nokia», мобільний телефон марки «Fly» та мобільний телефон марки «Samsung» - повернути власнику.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1