Справа № 544/569/20
Номер рядка звіту 227
В И Р О К
іменем України

08 вересня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 29.07.2019, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прихідьки Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, інваліда ІІ групи, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, невійськовозобов`язаний, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 29 липня 2019 року приблизно о 20 годині, у світлий час доби, керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на а/д Чернігів - Ніжин - Прилуки - Пирятин, на ділянці з двостороннім рухом поблизу с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області з боку м. Пирятин в напрямку м. Прилуки. Проїжджаючи вказану ділянку автодороги, ОСОБА_4 з моменту виявлення автомобіля DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_6 , який рухався в напрямку м. Пирятин, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не переконався у безпечності виконуваного ним маневру, змінив напрямок руху, перетнув горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1, виїхав на зустрічну смугу для руху, чим своїми діями створив небезпеку для руху водієві ОСОБА_6 та в подальшому допустив зіткнення із автомобілем DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_6 , яка рухалася в зустрічному із ним напрямку, порушивши тим самим вимоги п. 10.1, п. 12.3. та п.1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п.10.1.: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.12.3.: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п.1.1. розділу 34: поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 та її пасажир ОСОБА_7 , а також пасажир автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, а саме:

1) ОСОБА_6 - у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та пара орбітальними гематомами переважно зліва, гематоми передньої половини грудної клітки, перелому внутрішньої кістки (виростка) лівої великогомілкової кістки, що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону легкового автомобіля при ДТП в якості водія, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 138 від 30.09.2019 за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

2) ОСОБА_7 - у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку легкого ступеню тяжкості, відкритого вивиху лівої кисті, перелому метафазу правої променевої кістки, закритої травми грудної клітки з переломом другого та четвертого ребер справа з двобічним посттравматичним пульмонітом, що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону легкового автомобіля при ДТП в якості пасажира, та безпосередньо передуючих госпіталізації, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 161 від 18.10.2019 за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

3) ОСОБА_8 - у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та перелому основи першої п`ястної кістки зі зміщенням уламків по ширині (рентгенологічно), (закритого перелому проксимальної фаланки першого пальця лівої кисті - за даними виписки), що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону легкового автомобіля при ДТП в якості пасажира, та безпосередньо передуючих госпіталізації, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 149 від 30.09.2019 за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 303 від 13.05.2020 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1., 12.3. та п.1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди і останній мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання ним вимог п. 10.1., 12.3. та п.1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів правил. Технічна можливість попередити задану дорожньо-транспортну пригоду не залежала від односторонніх дій водія автомобіля DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , а цілком визначалася діями водія автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєного ним правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили суворо не карати обвинуваченого. Крім того потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх представник адвокат ОСОБА_9 просили залишити без розгляду цивільний позов, поданий ними у даному провадженні.

Враховуючи те, що обвинувачений та потерпілі не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, являється інвалідом ІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшувальні та відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд уважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь небезпеки вчиненого злочину, ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді штрафу в розмірі, який був передбачений санкцією ч.1 ст.286 КК України на момент вчинення злочину (ч.2 ст.4 КК України), та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому судом також враховано те, що обвинувачений ОСОБА_4 являється непрацездатним та інвалідом ІІ групи, тому йому не може бути призначено покарання у вигляді виправних робіт та обмеження волі, які передбачені санкцією ч.1 ст.286 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує висновок органу пробації, згідно якого виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити за даним законом покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у Пирятинському ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області - з набранням вироком законної сили повернути законному володільцю, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження з набранням вироком законної сили повернути власнику; автомобіль DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 з набранням вироку законної сили залишити власнику.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.07.2019, 07.05.2020.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1