УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка, Корюківського району, Черніговської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 , 07.12.2020 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Корюківка, Корюківського р-н., Черніговської обл., українець, громадянин України, на даний тимчасово не працюючий, з середньою спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 24.11.2009 року, Сосницьким районним судом Черніговської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України (редакції 2001 року), до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки; 04.11.2015 року, Корюковським районним судом Черніговської області за ч. 1 ст. 185 КК України (редакції 2001 року), до штрафу у розмірі 850 грн.; 15.09.2016 року, Корюковським районним судом Черніговської області за ч. 2 ст. 190 КК України (редакції 2001 року), до штрафу у розмірі 1 360 грн.; 29.10.2020 року, Деснянським районним судом Черніговської області за ч. 2 ст. 190 КК України (редакції 2001 року), до штрафу у розмірі 1 700 грн.; був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Так, 02.12.2020 близько 01:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні бару «STRIP BAR MILORD», що по вул. Ак. Павлова, 4, в м. Вінниці, помітив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , з яким у нього виникла словесна суперечка. В ході суперечки ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 вийти з приміщення даного закладу та продовжити розмову надворі.

В ході продовження суперечки біля приміщення бару «STRIP BAR MILORD», що по вул. Ак. Павлова, 4, в м. Вінниці, у ОСОБА_4 виник умисел вчинити щодо ОСОБА_7 хуліганські дії із застосуванням наявного при ньому колюче-ріжучого предмета. Реалізовуючи цей умисел, використовуючи малозначний привід (вищевказану суперечку), діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_4 , незважаючи на те, що перебував в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, безпідставно, з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість та очевидну зневагу до існуючих норм поведінки у суспільстві, продовжуючи своє нахабне поводження, взяв до рук заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, ззовні схожий на ніж, який він попередньо дістав з кишені штанів, та, демонструючи свою зверхність, підійшов до ОСОБА_7 і умисно почав наносити йому удари лезом ножа, завдавши не менше трьох таких ударів, внаслідок чого згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого КНП «Вінницька МКЛ ШМД» № 25528 від 02.12.2020 потерпілому ОСОБА_7 спричинено ножові поранення грудної клітини, живота та попереку.

Після вищевказаних дій ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, а потерпілого ОСОБА_7 бригадою швидкої допомоги було доставлено до КНП «Вінницька МКЛ ШМД» для надання необхідної медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

За даним фактом 02.12.2020 року, Вінницьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

04.12.2020 року, ОСОБА_4 , в присутності захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 доводиться наступними матеріалами, які перебувають в кримінальному провадженні: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від гр. ОСОБА_7 ; випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «МКЛ ШМД» № 12042; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімках з потерпілим ОСОБА_7 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімках з свідком ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час тимчасово не працює та не навчається, останній постійного місця проживання на території міста Вінниці не має, являється особо неодноразово судимою, за що у встановлений законом порядком судимість не знята та не погашена, повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, дане правопорушення пов`язане із посяганням на здоров`я потерпілого та вчинене за допомогою заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а тому згідно ст. 177 КПК є достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину та ризиків визначених п. п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 вчинив зазначений злочин із застосуванням насильства, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0002051, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 02.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002051 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України.
04.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше судима та підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому відноситься до кола осіб до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 до 7 років, а також особу підозрюваного, який хоч є одруженим, однак проживає окремо від дружини та дитини, не працює, тобто не має постійного джерела доходу, що свідить про відсутність соціально-стримуючих факторів, раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину. Крім того, підозрюється у вчиненні злочину, який вчинений з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов`язаного із посяганням на здоров`я потерпілого та вчинене за допомогою заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень. Отже, суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Вимога підозрюваного та його захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживанням підозрюваного задоволенню не підлягає, оскільки стороною захисту був наданий до суду догорів оренди в підтвердження того, що підозрюваний має тимчасове місце проживання, однак термін дії даного договору становить лише один день, про що зазначено в самому договорі, а саме п. 5. Крім того, відсутня згода власника квартири на подальше проживання підозрюваного в даній квартирі на час дії запобіжного заходу, що у свою чергу унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешу.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, щопрокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб взявши останнього під варту із зали суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 до 01 лютого 2021 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 01 лютого 2021 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень, які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись із м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи що дають право виїзду за межі України.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя