Справа № 165/3415/18 Провадження №11-кп/802/294/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 січня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 11 червня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.12.2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.02.2021 року.
В ході розгляду вказаного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки ризики, котрі зазначені в ухвалі про обрання запобіжного заходу на даний час не відпали і виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 січня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів. Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з 25.01.2021 року. Строк дії ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 закінчується о 24 годині 25.03.2021 року. На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обовинуваченим обов`язків, в сумі 96050 гривень. У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання. Роз`яснено обвинуваченому, що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою, не допитані потерпілі, свідки та визначенні ст. 177 КПК України ризики, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який та слід продовжити йому строк тримання під вартою до 60 днів, з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96050 гривень.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 вказує на те, що суд безпідставно не взяв до уваги його заперечення, як захисника та обвинуваченого щодо не обґрунтованого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, не застосувавши більш м`який запобіжний захід. Так як, ОСОБА_7 вже тривалий період часу (майже 2 роки) перебуває під вартою, переховуватися від суду наміру немає, хворіє ВІЛ-інфекції IV клінічної стадії та хронічний вірусний гепатит С, має постійне місце проживання у місті Нововолинську. Просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з можливість проходити медичне обстеження та лікування.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судове засідання сторони кримінального провадження не з`явилися. Прокурор, обвинувачений та його захисник не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю, а тому відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, розгляд проводиться за їх відсутності.

Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 Володимир-Волинським міським судом Волинської області були дотримані в повній мірі.

Так при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні злочину, а метою запобігання спробам ухилення від суду, вчинення тиску на свідків та потерпілих, перешкоди кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинення інших кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебуває на обліку у лікаря-нарколога, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, не має постійного місця роботи та джерела прибутку, не займається соціально-корисною діяльністю, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, був засуджений за вчинення злочинів однорідного складу, судимість за які не знята та не погашена у законному порядку. Також ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може не з`являтися до суду, залишити місце проживання, тим самим перешкодити судовому розгляду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані, а також продовжити займатися злочинною діяльністю. А тому, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладеного в апеляційний скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі сторони захисту та були наведені в ході розгляду провадження, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить сторона захисту.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 197, 199, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 січня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: