єдиний унікальний номер 389/1411/20
провадження №1-кп/389/141/20
У Х В А Л А

29 вересня 2020 року Суддя колегії суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду міста Знам`янка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000636 від 14 квітня 2020 року, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2020 року, вказане провадження авторозподілено колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_6 , судді ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

На підставі абз.5 пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, відповідно до Закону України №558-ІХ від 13.04.2020 року, оскільки головуючий суддя колегії ОСОБА_6 на даний час перебуває у відпустці, згоди на відкликання не надав, вирішення питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, на виконання вимог ч.3 ст.331 КПК України, вирішується суддею зі складу колегії суддів одноособово.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи це наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на момент обрання такої міри запобіжного заходу і наразі не зникли і не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи на те, що ризики, які прокурором вказано, не знайшли свого підтвердження, просили альтернативний запобіжний захід, змінивши тримання під вартою на домашній арешт.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
При цьому, суд зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Так, ОСОБА_4 офіційно не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, й обвинувачується у скоєнні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочини з мірою покарання до 15 років позбавлення волі. Зазначене вказує на цілком ймовірну можливість ризику його зникнення у разі перебування на волі та переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також ОСОБА_4 раніше був засуджений, але в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості. Однак в цілому ця обставина вказує на наявність ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Разом з цим, суд зважає і на те, що по справі ще не допитано свідків, на яких обвинувачений може здійснити незаконний вплив.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Зважаючи на те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до ОСОБА_4 більш м`якого виду запобіжного заходу, отже щодо нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

В силу п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177,178,183,314-316, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Забір`я Києво-Святошинського району Київської області, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 14.30 години 29 вересня 2020 року по 14.30 годину 27 листопада 2020 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1