Справа №№ 148/18/18
В И Р О К
Іменем України

28 липня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000672 внесеного в ЄРДР від 17.12.2017 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне, Тульчинського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, не одружений, не працює, учасник АТО, на підставі ст. 89 КК України не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 9.12.2017 року, біля 10.00 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , де винаймав кімнату, помітив в кухні металевий твердопаливний котел та в нього виник умисел на його крадіжку. З метою крадіжки чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що господар будинку ОСОБА_6 по сімейних обставинах поїхав в м. Київ, а його залишив проживати в даному будинку, шляхом вільного доступу, таємно, навмисно, викрав металевий твердопаливний котел, вагою 128 кілограм, по ціні згідно довідки №128, від 12.12.2017 року, виданою ПП «Вінсплав» - 5,90 гривень, за один кілограм металобрухту чорного металу, на суму 755,2 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Після скоєння крадіжки ОСОБА_5 викрадений металевий твердопаливний котел продав за 590 гривень, ОСОБА_7 в якого він був виявлений та вилучений працівниками поліції, а гроші витратив на власні потреби, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України визнав повністю і суду показав, що всі обставини зазначенні в обвинувальному акті повністю відповідають фактичним

обставинам справи. Вказаний котел він викрав з будинку потерпілого, так як на той час там проживав. Йому допомагали виносити з будинку котел знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким він повідомив, що це його майно, і заплатив їм за допомогу по 50 грн. кожному. Даний котел він здав на металобрухт, а отримані кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, проходження військової служби під час АТО.

Обтяжуючими покарання обставин в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому в межах санкції визначеної ст. 185 ч. 1 КК України у виді обмеження волі. В свою чергу призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, характер та ступінь вини, а також те, що обвинувачений запевнив суд, що став на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі вину обставини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно останнього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч. 1, п. п. 1, 2 КК України.

Враховуючи, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: металевий твердопаливний котел, який належить потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 19.12.2017, в кримінальному провадженні № 0000672.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя