Справа №:756/5773/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні самовідвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003653 від 13 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 36 6, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 394 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :
27 липня 2020 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , з метою недопущення виникнення сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості судді під час розгляду кримінального провадження та з метою недопущення недовіри у несприйнятті справедливості судового рішення, заявила самовідвід під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003653 від 13 листопада 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 36 6, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 394 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК Українипосилається на те, що зі змісту обвинувального акта вбачається, що кримінальне провадження №0003653 від 13 листопада 2017 року виділено із кримінального провадження №000020 від 05 лютого 2014 року, в якому вона допитана як свідок. Крім того, як свідок в кримінальному провадженні №000020 від 05 лютого 2014 року допитано її колег суддів Дніпровського районного суду м. Києва, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а ряду суддів Дніпровського районного суду м. Києва повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №000020 від 05 лютого 2014 року. Також звернула увагу на те, що ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року задоволено заяву прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_21 про відвід її з кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002560 по обвинуваченню ОСОБА_22 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 351, ч. 1 365, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 384 КК України, яке було виділено з кримінального провадження №000020 від 05 лютого 2014 року. Більше того, ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 травня 2019 року задоволено її самовідвід від участі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстра досудових розслідувань № 0004320 від 17 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, тобто одного з обвинувачених у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0000389 від 21 грудня 2016 року, оскільки вона була допитана як свідок слідчим у кримінальному провадженні №000020 від 05 лютого 2014 року. Також ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2020 року задоволено заяву прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_24 про відвід її як судді від кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 21 грудня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21 лютого 2014 року), ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 (у редакції від 18 квітня 2013 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13 квітня 2012 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16 травня 2013 року), ОСОБА_25 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13 квітня 2012 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13 квітня 2012 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16 травня 2013 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16 травня 2013 року), ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16 травня 2013 року). Зазначені обставини в сукупності суддя вважає такими, щосвідчать про наявність інших обставин, які викликають сумнів у її неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України), що унеможливлює її участь у розгляді даного кримінального провадження №0003653 від 13 листопада 2017 року.

Прокурор заперечував проти задоволення самовідводу судді ОСОБА_3 з тих підстав, що для задоволення самовідоводу судді за п. 2 ч. 1 ст. 75 КПК України відсутні підстави, оскільки у кримінальномку провадженні № 0003653 від 13 листопада 2017 року обвинувачуються співробітники правоохоронних органів в період часу з 22 по 24 січня 2014 року та обставини винесення 25 січня 2014 року слідчим суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_29 рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_30 . Однак зазначені обставини не з`ясовувались при допиті судді у кримінальному провадженні №000020 від 05 лютого 2014 року, тому безпосереднім свідком у кримінальному № 0003653 від 13 листопада 2017 року вона не була. Щодо ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року, якою суддю відведено від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004320 від 17 листопада 2020 року, то вказане рішення жодним чином не має преюдиційного характеру під час розгляду даного самовідводу. На підставі зазначеного просив відмовити у задоволенні самовідводу судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0003653 від 13 листопада 2017 року.

Представник потерпілого заперечувала проти задоволення самовідводу судді.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення самовідводу судді.

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, самовідвід просила розглядати без її участі.

Враховуючи вимоги ст.ст. 22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у відсутність осіб, що не з`явились.

Вивчивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, дослідивши додані до неї додатки, заслухавши учасників судового провадження, суд, дійшов такого висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, суддя ОСОБА_3 допитувалась як свідок в кримінальному провадженні № 0000020 від 05 лютого 2014 року.

Крім того, як свідків в кримінальному провадженні №000020 від 05 лютого 2014 року допитано її колег суддів Дніпровського районного суду м. Києва, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а деяким суддям Дніпровського районного суду м. Києва повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №000020 від 05 лютого 2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст. 3, 8, 55 Конституції України).
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно ст. 75 КПК України обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні включають в себе в тому числі й наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Щодо тверджень прокурора про відсуність підстав для самовідводу судді ОСОБА_31 у кримінальному провадженні №0003653 від 13 листопада 2017 року, то слід зазначити, що в даному випадку підставою для самовідводу судді є інші обставини, які викликають сумнів у її неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України), а надання показів нею у кримінальному провадженні №000020 від 05 лютого 2014 року є однією із підстав, на ряду з іншими, які в сукупності можуть свідчити про упередженість судді, а не безпосередньою підставою для відводу (п. 2 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Аналізуючи в сукупності дані викладені у самовідводі судді, суд приходить до висновку, що зазначені суддею мотиви свідчать про наявність обставин, які обґрунтовано можуть викликати сумніви у сторін кримінального провадження щодо об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду вказаного кримінального провадження та з метою недопущення недовіри сторін у сприйнятті справедливості судового рішення.
За таких обставин, керуючись вимогами ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
заяву про самовідвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 394 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України задовольнити.
Відвести суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 1-кп/755/914/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 394 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 год 10 хв 05 серпня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1