Справа № 755/4980/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001984 від 12 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, громадянина України, судимого: Дніпровським районним судом м. Києва вироком від 01 березня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, Солом`янським районним судом м. Києва вироком від 17 червня 2003 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, Дніпровським районним судом м. Києва вироком від 19 серпня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, Деснянським районним судом м. Києва вироком від 12 лютого 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
12 березня 2020 року, приблизно о 12 год 00 хв ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, що знаходиться в квартирах громадян.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 підійшов до третього під`їзду вказаного житлового будинку, де обрав об`єктом свого злочинного посягання квартиру АДРЕСА_3 , що знаходиться на 8 поверсі вказаного вище будинку.
В подальшому, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та власники квартири відсутні за місцем проживання, використовуючи принесений на місце вчинення злочину інструмент за допомогою якого відкрив замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та проник всередину.
Продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США, що в перерахунку відповідно до курсу НБУ станом на 12 березня 2020 року становить 25 620 грн; грошові кошти в сумі 3 000 грн; РSР, вартістю 1 000 грн; мобільний телефон марки іРhone, 7, вартістю 10 000 грн та гральні карти Конфлікта, вартістю 150 грн. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 39 770 грн 00 к.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 12 березня 2020 року, приблизно о 12 год 00 хв проник у квартиру АДРЕСА_4 , де таємно викрав 1 000 доларів США, грошові кошти в сумі 3 000 грн; РSР; мобільний телефон марки «іРhone, 7» та гральні карти «Конфлікта». Після вчинення крадіжки був затриманий на іншій вулиці, майно потерпілому було повернуто. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність його вини у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднане з проникненням у житло, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання у м. Києві, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані. Інші обставини враховані судом при визначенні мінімального строку покарання, передбаченому для ч. 3 ст. 185 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, а даний злочин вчинений ним 12 березня 2020 року, тому у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України ОСОБА_10 потрібно призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України приєднати до покарання, призначеного даним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту затримання, а саме з 12 березня 2020 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28 по 30 серпня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжних захід до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 700 та 300 доларів США, 3 000 грн 00 к., РSР, які передані на відповідальне зберігання потерпілому залишити у володінні ОСОБА_9 ; мобільний телефон марки «іРhоnе plus8» рожевого кольору, серійний номер НОМЕР_1 ; мобільний номер НОМЕР_2 ; ІМАІ: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Nokia» сірого кольору ІМАІ НОМЕР_4 , які знаходяться на зберіганні у камері схову Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві повернути у володіння ОСОБА_3 ; предмет, який складається з двох металевих частин, один з них у формі ключа; викрутку, розвідний ключ, 2 тубуси з предметами із фольги та один тубус з металевими предметами, поліетиленовий пакет з фольгою, поліетиленовий пакет з 2 предметами схожими на відмички з написом «НUK», поліетиленовий пакет з металевими предметами, 3 шестигранних ключі, металевий круглий предмет та 2 металевих предмета, 1 пару рукавичок сірого кольору, які знаходяться на зберіганні у камері схову Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити; мобільний телефон марки VІVО 1820, мобільний номер НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подан о. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1