УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 , погодженого начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 п.п. 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004143 від 20.03.2013,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 29 грудня 2020 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 п.п. 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004143 від 20.03.2013.

В обґрунтування такого клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0004143 від 20 березня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

28.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 п.п. 6, 11 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 п.п. 6, 11 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінальних правопорушень; протоколом огляду; показаннями свідків; протоколами огляду; протоколом обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити. Вказав, що строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до 02.02.2021.

Захисник ОСОБА_7 оголосив письмові заперечення на клопотання, обумовлюючи свою позицію, зокрема необґрунтованими ризиками та підозрою. Просив звернути увагу, що ОСОБА_4 одружений, має двох неповнолітніх дітей, батька похилого віку, який є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС та йому встановлено ступінь втрати працездатності 70% безстроково, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має рід захворювань, які потребують лікування.

Також захисник просив звернути увагу на те, що підозрюваний перебував в полі зору правоохоронних органів з січня 2019 року і за цей час не підтвердився жоден із зазначених у клопотанні ризиків.

Крім того, захисник просив критично поставитись до показань свідка ОСОБА_8 , який був вперше допитаний слідчим лише 27.11.2020 року та через понад сім років після події, будучи випадковим очевидцем, впізнав ОСОБА_4 за фото. Показання такого свідка є єдиним прямим доказом причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. При цьому важливим є той факт, що на фото, яке було пред`явлено свідку для впізнання, ОСОБА_4 зображений як він виглядає тепер, що суттєво відрізняється від його зовнішності у 2013 році, коли мали місце події цього кримінального провадження.

Просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав захисника та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0004143 від 20 березня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

28.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 п.п. 6, 11 ч.2 ст.115 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з 20.03.2013. Як вбачається з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 , йому було відомо про таке розслідування та проведення перевірки щодо його дій, загалом за твердженнями сторони захисту, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 знаходився в полі зору правоохоронних органів з січня 2019 року. Разом з тим, за увесь час з 2013 року, та особливо з січня 2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, мав можливість безперешкодно покинути місце проживання, однак до таких дій не вдавався.

При цьому у клопотанні не наведено обставин, які б свідчили про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного раніше, наприклад, неявки за викликом до слідчого, застосування примусового приводу, оголошення у розшук.

Крім того, слідчий суддя, вирішуючи питання про існування ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду враховує, що Європейський Суд у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , його соціальний статус, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, репутацію.

Так, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька похилого віку, тобто має сталі соціальні зв?язки. Також слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 виключно позитивно характеризується, що дає підстави для висновку про добру репутацію підозрюваного.

Сукупність зазначених даних, відсутність у матеріалах клопотання беззаперечних даних на підтвердження ухилення ОСОБА_4 від органу досудового розслідування раніше або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про суттєве зниження ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, однак не вказують однозначно про його відсутність.

У той же час, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки на цьому етапі не встановлені усі обставини вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваному.

Крім того, ґрунтуються на матеріалах клопотання доводи сторони обвинувачення про наявність ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. При цьому з огляду на тривалий час, який минув з моменту вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, а саме з 2013 року, слідчий суддя вважає малоймовірним можливість вчинення на даний час таких дій з боку підозрюваного, також не було доведено, що підозрюваний вдавався до подібних дій у минулому.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Однак, як у клопотанні, так і прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків такого ступеню, який би давав підстави слідчому судді застосувати найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачає покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а також обставини у відповідності до вимог ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька похилого віку, має рід захворювань, позитивно характеризується.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, характер вчинених кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. За вказаних обставин слідчий суддя також вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, у тому числі і особистого зобов`язання, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження); прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження); здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 , погодженого начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 п.п. 6, 11 ч.2 ст.115 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.00 години до 07.00 години наступної доби.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1. не відлучатися за межі м. Київа без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);

3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

4. здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити до 02 лютого 2021 року включно.

Виконання ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 30 грудня 2020 року о 13 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1