490/407/21 22.01.2021
н/п 1-кс/490/374/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/407/21
У Х В А Л А

20 січня 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, раніше судимого, востаннє: 14.08.2020 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2021 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, старшим слідчим СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000101, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2021 року, за фактом відкритого викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 , вчиненого повторно, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 18.01.2021 року близько 12:40 год., ОСОБА_4 перебував біля корпусу адміністративної будівлі КП некомерційне підприємство Миколаївський обласний центр психічного здоров`я Миколаївської обласної ради, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.2-га Екіпажна, 4, де перебував разом із потерпілою ОСОБА_7 .. Так, знаходячись біля виходу з території, де розташований вищевказаний корпус адміністративної будівлі, ОСОБА_4 попрохав потерпілу ОСОБА_7 дати йому грошові кошти у сумі 100 грн., на що остання відмовилась, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер, суспільну небезпечність своїх дій та їх караність, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом з метою власного незаконного збагачення, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та діючи умисно, схопив її за ліву руку та своєю рукою заліз до кишені куртки останньої, звідки відкрито заволодів майном потерпілої.

При цьому, ОСОБА_7 почала чинити опір, тримати ОСОБА_4 та кликати на допомогу, що привернуло увагу свідка, яка стала очевидцем події.

Так, усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті та незважаючи на це, діючи відкрито, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна до кінця, почав тікати з місця скоєння злочину, утримуючи відкрито викрадене майно - грошові кошти: купюри номіналом 1 грн. у кількості 4 (чотири) одиниці (серії: УВ0722885, КЄ077855, СБ9389296, УС5959276); купюра номіналом 5 грн. у кількості 1 (одна) одиниця (серії: СБ0576317); купюра номіналом 20 грн. у кількості 1 (одна) купюра (серії: АТ0170060); купюра номіналом 50 грн. у кількості 1 (одна) одиниця (серії: УК5275763); дві купюри номіналом 500 грн., у кількості 2 (двох) одиниць (серії: ВЄ7869415, МБ0581427), загальною сумою 1079,00 грн., дві запальнички та зв`язка із металевими ключами у загальній кількості 4 одиниць, електронний ключ від домофону зеленого кольору, брелок із значком знаку зодіаку «Козерог 22.12-19.01», які не мають матеріальної цінності для потерпілої, при собі, та зник з місця вчинення злочину, тим самим заволодів вищевказаним майном, що належать ОСОБА_7 , та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями матеріальний збиток останній на загальну суму 1079,00 гривень..

18.01.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

19.01.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у ньому та наведене обґрунтування, звертаючи увагу на те, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 є обґрунтованою, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у разі доведеності його вини сувора, і може вплинути на його подальшу поведінку та призвести до вчинення ризиків, наведених у клопотанні та зазначених у ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання слідчого заперечував.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000101 від 18.01.2021 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР за №0000101 від 18.01.2021 року;

- заявою потерпілої ОСОБА_7 про вчинення злочину від 18.01.2021 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 18.01.2021 року;

- протоколом огляду місця події від 18.01.2021 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.01.2021 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 18.01.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 18.01.2021 року;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 18.01.2021 року;

- протоколом огляду предметів за участю потерпілої ОСОБА_7 від 18.01.2021 року;

- постановою про визнання речовими доказами від 18.01.2021 року;

- рапортом молодшого інспектора роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області від 18.01.2021 року, про виявлення правопорушника безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом затримання особи в порядку ст.208 КПК України від 18.01.2021 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000101 відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризик, задля запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_4 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він веде асоціальний спосіб життя, не має постійних засобів зв`язку, за місцем мешкання досить часто конфліктує із матір`ю. Крім того, підозрюваний, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин у період випробувального терміну;

- незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 відоме її місце проживання, контактні дані та свідчення, які надала потерпіла, протирічать інтересам підозрюваного;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних, неодноразово судимий, востаннє: 14.08.2020 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання із випробувальним терміном 2 роки, та не зважаючи на це, знову вчинив корисливий тяжкий злочин у період випробувального терміну. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, думку захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку щодо існування ризиків: можливого ухилення від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який вчинений ним у період іспитового строку за корисливий злочин, офіційно не працює, не має офіційних джерел доходу, є неодруженим та раніше судимим.

При застосуванні запобіжного заходу, судом також враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст.177 КПК України.

У той же час, стороною захисту не доведено та судом не встановлено, що таким ризикам зможуть запобігти інші передбачені ст.176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким чином відповідає практиці ЄСПЛ.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Зокрема, згідно п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п.3 ст.5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі неявки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Тому, слідчий суддя враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, вік підозрюваного, дані про особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, і за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, спосіб вчинення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, передбачену п.2 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 17.03.2021 року включно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаної застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 17.03.2021 року включно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб із потерпілою та усіма свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1