ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11.06.2020 року в кримінальному провадженні №0000292 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11.06.2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і йому призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з однорічним іспитовим строком, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 у відшкодування майнової шкоди 42897 грн. 40 коп. та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду, 23 травня 2017 року приблизно о 12.00 год. неповнолітній ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до господарства ОСОБА_9 ,
ЄУНСС 720/1312/18 провадження №11кп/822/361/20 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_10
яке розташоване по АДРЕСА_1 , через незачинене вікно проник в середину житлового будинку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 40000 грн. та 110 доларів США, що становило 2897 грн., а всього викрав на загальну суму 42897 грн. 40 коп.
На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити виправдувальний вирок за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.
При цьому апелянт посилалась на те, що в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_6 суд поклав покази потерпілого, деяких свідків, а також витяг з ЄРДР, протоколами обшуку житлового будинку. При цьому суд безпідставно надав перевагу одним показам свідків перед іншими, не співставив обставини вчинення крадіжки, викладені в обвинувальному акті з фактично встановленими відомостями. Також, жоден із досліджених в суді доказів, наданих стороною обвинувачення, на думку апелянта, прямо не вказує на те, що саме ОСОБА_6 скоїв викрадення у потерпілого коштів, що не підтверджено належними та допустимими доказами. Сам потерпілий вказував, що через вікно в будинок ОСОБА_6 не міг проникнути так як вікно було зачинене. Стверджував, що особа, яка вчинила крадіжку, проникла до будинку через двері.
Вказувала також, що суд помилково поставив під сумнів покази свідка ОСОБА_11 , оскільки її покази повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_12 , суд також не надав належної оцінки показам обвинуваченого, який пояснив, що в поліції зізнався про вчинення крадіжки під тиском працівників поліції, які йому погрожували.
Адвокат також вважає, що в мотивувальній частині вироку не зазначено формулювання обвинувачення із зазначенням всіх необхідних складових, а фактично перекопійовано зміст обвинувального акта, що свідчить про невідповідність оскаржуваного вироку вимогам кримінального закону.
Також апелянт вказував, що при ухваленні вироку було допущена неповнота судового розгляду, яка полягає в існуванні багатьох протиріч у показаннях потерпілих та доказах, а висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, представника потерпілого, які просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що вимоги захисника безпідставні і в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що сусідам зізнався в крадіжці грошей потерпілого ОСОБА_13 під психологічним тиском працівників поліції.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 21.05.2017 року збирав люцерну на городі з ОСОБА_14 , а коли повернувся з городу, то виявив, що навісний замок на дверях був відкритий. Через декілька днів хотів купити дрова та виявив, що гроші зникли. Одразу запідозрив ОСОБА_6 , який в присутності ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 зізнався, що підстеріг коли його не було вдома, через огорожу проник на подвір`я, а потім через вікно в будинок. Говорив, що не пам`ятає всіх обставин, тому що був в стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий також вказував, що в 2017 році неодноразово позичав матері ОСОБА_6 . ОСОБА_11 гроші на лікування її батька та чоловіка, а тому вважає, що у останньої не могло бути грошей на купівлю дрібниць для сина.
З показів свідка ОСОБА_18 , даних в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_6 знає, оскільки він дружив з її донькою та часто приходив до них в гості. З лютого 2017 року по грудень 2017 року він жив у неї. В цей період вона допомагала йому перевестись на навчання до Сокирянського СПТУ. В червні 2017 року він отримав за проданий город гроші, з яких вона забрала половину, оскільки його утримувала, одягала та годувала, а 5000 гривень залишились у нього, але крім цих грошей, у нього ще були гроші.
Свідок ОСОБА_19 в суді показав, що живе по сусідству з ОСОБА_6 та потерпілим. Одного дня, в травні 2017 року ОСОБА_6 прийшов до них додому в гості до його прийомного сина. З кишені куртки ОСОБА_6 сторчали гроші, а на другий день побачив у нього ноутбук та мобільний телефон.
Так, свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що весною 2017 року до нього зайшов ОСОБА_6 та дав йому 300 грн. щоб купити для нього продукти, а потім вони разом поїхали в м. Хотин, де ОСОБА_6 купив для себе мобільний телефон за 1200 гривень.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що 07 січня 2018 року разом з ОСОБА_15 розмовляли на дорозі неподалік господарства ОСОБА_6 . До них підійшов ОСОБА_22 та покликав на допомогу, оскільки в будинку ОСОБА_6 щось горіло. Після цього на дорозі, під час розмови ОСОБА_15 запитав ОСОБА_6 чи той не крав гроші у ОСОБА_13 , на що ОСОБА_6 відповів, що він проник в будинок ОСОБА_13 через вікно та викрав з будинку гроші.
З протоколу обшуку житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 в с. Круглик Хотинського району Чернівецької області від 31.03.2018 р. вбачається, що було виявлено два мобільних телефони марки FLY, планшет марки Samsung Galaxsi Nab 5 та ноутбук марки DELL, які були придбані обвинуваченим після вчинення крадіжки грошей в ОСОБА_23 .
Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав недопустимим доказом в цьому кримінальному провадженні висновок судово-психіатричної експертизи №122 від 21.01.2020 року, за принципом «Плодів отруйного дерева».
В даному випадку доказом є не зміст показань ОСОБА_6 , а те, чи давав пояснення ОСОБА_6 внаслідок здійснення на нього психологічного тиску.
Згідно висновку експертів, аналіз індивідуально-психологічних особливостей обвинуваченого та матеріалів відеозапису проведення опитування ОСОБА_6 , що здійснювались 29.01.2018 р. (де ОСОБА_6 давав визнавальні показання щодо обставин вчинення ним крадіжки грошей ОСОБА_13 ) свідчать про відсутність ознак здійснення на нього психологічного впливу. Про це свідчить аналіз змісту питань, що задавались підекспертному з точки зору їх навіючого впливу, інтонаційні характеристики мови особи, що задавала питання підекспертному, були відсутні ознаки переконань, примушень, навіювання, постановка розумових задач та інших ознак психологічного тиску (т.3 а.с.30-32).
Отже, колегія суддів вважає, що висновок експертів №122 від 21.01.2020 р. є допустимим доказом в цьому кримінальному провадженні і викриває обвинуваченого ОСОБА_6 в тому, що останній, обравши певний спосіб захисту, необґрунтовано звинувачував працівників поліції в здійснення на нього психологічного тиску.
Крім того, підтвердженням того, що працівниками поліції не здійснювалось ніякого впливу на обвинуваченого під час судового розгляду провадження, про що заявляв ОСОБА_6 , є також постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому від 04.06.2020 року, з якої вбачається що кримінальне провадження №0000503 від 19.06.2019 р. закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України (т.3 а.с.60-64).
Сукупність цих та інших, досліджених судом першої та апеляційної інстанцій доказів свідчить про правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням в житло.
Суд першої інстанції правильно взяв за основу показання потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , відповідно до ст. 97 КПК України та визнав покази законного представника ОСОБА_11 , як такі, що надані з метою створення штучного алібі обвинуваченому.
Також з пояснень свідка ОСОБА_12 вбачається, що він купив у ОСОБА_11 земельну ділянку та два земельних паї у червні липні 2017 року. Однак гроші видавав частинами на лікування її чоловіка, а потім на похорони.
Крім того, наявність в обвинуваченого ОСОБА_6 великих сум грошей в травні червні 2017 року, придбання ним в цей період мобільних телефонів, планшета, ноутбука та предметів одягу і взуття, в той час, коли його мати позичала гроші на лікування близьких родичів, а в послідуючому і на їх поховання, свідчить про те, що в той період ОСОБА_11 не мала можливості видати ОСОБА_6 кошти на придбані ним товари. Така поведінка обвинуваченого також вказує на те, що саме він вчинив інкримінований йому злочин.
Твердження апелянта про те, що в показах свідків є багато протиріч, є голослівним та не відповідає дійсності, оскільки свідок ОСОБА_12 підтвердив отримання частини грошей ОСОБА_11 у червні липні 2017 року, частину з яких взяла свідок ОСОБА_18 у ОСОБА_6 також в червні, тобто після вчинення крадіжки.
А тому колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_9 доведена повністю, підтверджується показами свідків, потерпілого та матеріалами провадження.
Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_6 оговорив себе під тиском працівників поліції, то вони є необґрунтовані та спростовуються висновком судово-психіатричної експертизи.
Невизнання обвинуваченим своєї винуватості та заперечення його захисника щодо доказів, наявних в матеріалах справи, що викривають обвинуваченого у вчиненні злочину, є їх правом та способом захисту і намаганням уникнути відповідальності.
А тому апеляційні вимоги захисника ОСОБА_7 є безпідставні і задоволенню не підлягають.
Підстав для скасування вироку колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 відмовити, а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000292, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оргіналом: суддя