Справа № 754/6821/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3410/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим слідством час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , з метою незаконного виготовлення психотропних речовин у пластикових контейнерах з ґрунтом посіяв насіння плодових тіл грибів виду «Псилоцибе напівлацентолвидна Psilocybe semilanceata», що є психотропною речовиною, які в подальшому виростив, зібрав, посушив після чого подрібнив, тим самим незаконно виготовив без мети збуту психотропну речовину «Псилоцибе напівлацентолвидна Psilocybe semilanceata» масою не менше 293,53 г, що є особливо великим розміром, та став незаконно зберігати за місцем свого проживання без мети збуту. 22.01.2020 року в період часу з 19 год. 41 хв. по 21 год. 03 хв. в ході санкціонованого обшуку у квартирі АДРЕСА_2 працівниками поліції було виявлено та вилучено плодові тіла грибів виду «Псилоцибе напівлацентолвидна Psilocybe semilanceata», що є психотропною речовиною масою 293,53 г, що є особливо великим розміром, яку ОСОБА_7 незаконно виготовив та зберігав без мети збуту.
Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, за яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, в іншій частині вирок залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної уваги обставинам справи, та вважає, що суд залишив за межами уваги відомості про підвищену суспільну небезпеку та конкретні обставини вчиненого обвинуваченим злочину та проігнорував, що обвинувачений вдома виростив, виготовив та зберігав психотропну речовину у особливо великих розмірах, налагодивши незаконне виготовлення та зберігання забороненої психотропної речовини, обвинувачений вчинив багаторазове порушення встановлених в суспільстві заборон, зухвало ігноруючи можливість отримати суворе покарання, цілеспрямовано реалізовуючи злочинний план, обвинувачений доклав неабияких зусиль для досягнення своєї протиправної мети. Зазначає, що реалізація такого плану потребувала вчинення низки послідовних дій протягом певного часу, тобто, злочинна діяльність обвинуваченого не була раптовою помилкою, а свідчить про наполегливе бажання вести злочинний спосіб життя. Разом з тим, вважає необґрунтованим визнання такої пом`якшуючої обставини як щире каяття, так як матеріали справи не містять даних, що підтверджували б наявність такої обставини, а визнання вини ОСОБА_7 свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинений злочин. У зв`язку з викладеним вважає, що суд дійшов до помилкового висновку щодо можливості застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у незаконному виготовленні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, не оспорювалися.
Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_7 покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на спеціальних обліках, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, займається суспільно-корисною працею, також враховано обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття і відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Відповідно до положень ч .2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Отже, судом обґрунтовано призначено обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції ч. 3 ст. 309 КК України.
Крім того, проаналізувавши усі обставини, які повинні враховуватися судом при призначенні покарання в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до привильних висновків як щодо виду та розміру покарання, так і щодо можливості виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без його ізоляції від суспільства, та на підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконного призначення судом першої інстанції ОСОБА_7 занадто м`якого остаточного покарання із застосуванням ст. 75 КК України, на переконання колегії суддів, також є необґрунтованими.
Оскільки, як вже зазначалось, при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, на виконання вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків з огляду на зміст та характер злочинного діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, за відсутності таких, які б його обтяжували, і з урахуванням сукупності зазначених даних дійшов правильного висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.
При цьому твердження прокурора про безпідставне врахування судом обставини, яка пом`якшує покарання, - щирого каяття обвинуваченого, не заслуговують на увагу, оскільки така обставина знайшла своє підтвердження в суді ж першої інстанції з огляду на зміст показань обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, критичної оцінки своїх дій.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок в оскарженій його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, оскаржуваний вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів не вбачає законних підстав для його скасування, як про те просить прокурор в поданій апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий
Судді: