Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4616/20
н/п 1-кп/490/672/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого- ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002266, відомості про яке внесено 29.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючий, на утриманні дітей не має, офіційно одруженого, не працюючого, раніше судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
29.06.2020 року близько о 09:15 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 перебував за адресою: свого проживання, а саме : АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 .

Близько о 09:20 год. на ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 , який попрохав його та ОСОБА_6 вийти до воріт домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 . В свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли до воріт вказаного домоволодіння де на той момент знаходився ОСОБА_4 . Перебуваючи на прилеглій території до воріт домоволодіння, що за адресою : АДРЕСА_3 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт в ході якого у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкодження ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , схопив останнього лівою рукою за праву руку та підтягнувши ОСОБА_5 до себе наніс останньому удар кулаком правої руки в область голови зліва, від якого ОСОБА_5 впав на землю. Після чого ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 наніс останньому не менше трьох ударів ногами в область тулуба, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою та саден м`яких тканин лобної області зліва, грудної клітини зліва та лопаткової області зліва які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив суду, що 29.06.2020 року о 09 годині ранку за адресою: АДРЕСА_3 між ним та потерпілим ОСОБА_5 виник конфлікт. За словами обвинуваченого, причиною конфлікту було те, що потерпілий намагався ударити його матір. ОСОБА_4 пояснив, що спочатку вони з потерпілим обмінялись образливими виловами, далі розпочалась бійка: обвинувачений схопив потерпілого рукою та підтягнув до себе, та наніс останньому удари кулаком в область голови. Після чого, потерпілий ОСОБА_5 упав на землю, а обвинувачений не зупинився та продовжив наносити удари ногами в область тулуба. У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, просив його суворо не карати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, потерпілий ОСОБА_5 просив призначити покарання на розсуд суду, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України і ОСОБА_4 , винуватий у його вчиненні, так як він своїми умисними діями спричинив умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, данні про особу обвинуваченого, який не працює, одружений, згідно вимоги УІЗ ГУНП в Миколаївській області від 29.06.2020 року раніше судимий, згідно відповіді в.о. директора КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» ОСОБА_9 від 22.07.2020 №2485 на наркологічному обліку не перебуває, відповідно до довідки в.о. директора КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» ОСОБА_9 від 23.07.2020 №3105 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченого, позиції потерпілого про призначення покарання, суд вважає, за необхідне призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень
Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлений.
Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.
Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1