КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року про відмову у роз`ясненні вироку,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року, згідно якого затверджено угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 003292, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 серпня 2018 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 .

Не погодившись з рішенням суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року та роз`яснення вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що йому не зрозуміло чи встановлено додаткове покарання для засудженого ОСОБА_6 у виді позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з переміщенням осіб через державний кордон України строком на 2 роки, або до засудженого ОСОБА_6 застосовано лише основне покарання без призначення додаткового покарання та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Крім того, захисник просить роз`яснити, які обов`язки покладено на засудженого і на який строк.

Ухвалою від 04.06.2020 року захиснику ОСОБА_7 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року.

В судове засідання захисник ОСОБА_7 не з`явився, в черговий раз подав заяву про відкладення розгляду справи з підстав того, що м. Київ знаходиться в жовтій зоні по захворюванню на «COVID-19», а тому є ризик захворіти, у зв`язку з чим просив визнати причину його неявки поважною і при вирішенні даного питання, колегія суддів, з огляду на ту обставину, що за заявою адвоката ОСОБА_7 раніше розгляд справи вже відкладався, який, як на поважну причину своєї неявки в судове засідання 01.09.2020 року вказував, що приймає участь у невідкладних слідчих діях, проте доказів на підтвердження цієї обставини суду не надав, вважає можливим розглянути справу за відсутності апелянта, оскільки наведені у його заяві причини неявки в судове засідання не є поважними, так як суди в м. Києві, в тому числі і Київський апеляційний суд працюють у звичайному режимі, транспортне сполучення в м. Києві та Київській області не обмежувалось. Крім того, колегія суддів відмічає, що захисник ОСОБА_7 був присутній в судовому засіданні 05.05.2020 року під час постановлення судом оскаржуваної ухвали, незважаючи на обмежувальні заходи запровадженні на той час по всій території України, згідно постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, заперечувала проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи № 359/9353/18 (провадження № 1р/359/5/2020) та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року затверджено угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2018 року, підписану в кримінальному провадженні
№ 0003292, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2018 року, укладену між прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_7 .

Згідно вищевказаного вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 332 та ч. 1 ст. 369 КК України та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 332 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з переміщенням осіб через державний кордон України строком на 2 (два) роки, а за ч. 1 ст. 369 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_10 призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з переміщенням осіб через державний кордон України строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вказаний вирок набрав законної сили і не був оскаржений в порядку ст. 394 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , 28.04.2020 року звернувся до суду із заявою про роз`яснення вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року і ухвалою від 05 травня 2020 року у задоволенні заяви останнього відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вирок суду за наслідками розгляду відповідної угоди про визнання винуватості, на думку суду, є зрозумілим, оскільки в ньому викладені умови угоди, серед яких підозрюваний погодився з запропонованим додатковим покаранням із застосуванням іспитового строку. При цьому, суд зазначив, що при призначенні покарання з іспитовим строком передбачена можливість виконання додаткового покарання у виді позбавлення права займатися певним видом діяльності і виконання покарання в цій частині здійснюється окремо органом пробації.

За змістом ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, в тому числі можливістю різного їх тлумачення, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.
Отже, роз`яснення судового рішення це викладення його у більш зрозумілій формі, при цьому, суд зобов`язаний викласти більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які були предметом судового розгляду. Тобто роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо його неоднакового тлумачення і розуміння під час виконання.

При цьому, суд не вправі вносити будь-які зміни, в тому числі нові дані в існуюче рішення, або роз`яснювати мотиви прийняття рішеннячи порядок виконання. Суд може тлумачити юридичні терміни, проте не уповноважений тлумачити будь-які норми законодавства та порядок їх застосування.

Виходячи із системного тлумачення вказаних положень, рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Переглядаючи ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалений вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року викладений загальновживаними словами, які не викликають суперечностей щодо їх тлумачення, є чітким і зрозумілим, не допускає різного трактування та сумнівів при його виконанні, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про роз`яснення вироку суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що з тексту вироку йому не зрозуміло чи встановлено додаткове покарання для засудженого ОСОБА_6 у виді позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з переміщенням осіб через державний кордон України строком на 2 роки, або до засудженого ОСОБА_6 застосовано лише основне покарання без призначення додаткового покарання та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання, є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року про відмову у роз`ясненні судового рішення винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 380, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяви захисникаОСОБА_7 про роз`яснення вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2019 року, згідно якого затверджено угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні №003292, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 серпня 2018 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11