У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.08.2020 Справа №607/13338/20

13 серпня 2020 року

Провадження 1-кс/607/5769/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору органу досудового розслідування ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
Дізнавач сектору органу досудового розслідування ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні №0000025 від 07.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Зокрема, просить накласти арешт на велосипед марки «Україна», синього кольору та дві мотузки коричневого кольору, які 07.08.2020 року вилучені в ході огляду місця події.

В обгрунтування клопотання дізнавач вказує, що 07 серпня 2020 року о 10 год. 20 хв. невідома особа чоловічої статті, зайшовши на неогороджену територію домоволодіння, що по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , намагалась викрасти металеві листи червоного кольору.

07 серпня 2020 року проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено велосипед марки «Україна», синього кольору та дві мотузки коричневого кольору.

В подальшому дані речі були вилучені та транспортовані в приміщення СД ОДР ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області.

Посилаючись на наведене та те, що вилучені речі мають значення речового доказу під час розслідування даного кримінального провадження, з метою їх збереження, дізнавач просив клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, арешт майна.

Відповідно до вимог ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В силу вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається, у тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені ст. 171 КПК України.

Так, із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Перевіривши клопотання дізнавача про арешт майна на відповідність вимогам закону, слідчий суддя встановив, що воно подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Встановлено що, суб`єктом звернення є дізнавач сектору органу досудового розслідування ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , що не відповідає вимогам ч.1 ст.171 КПК України, згідно яких, суб`єктом звернення із клопотання про арешт майна є слідчий за погодженням з прокурором або прокурор.

Окремо слід зазначити, що відповідно до вимог ст.64-2 КПК України, права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, суб`єктом звернення із зазначеним клопотанням, у тому числі і щодо розслідування кримінального проступку є саме прокурор, а не дізнавач.

Крім того, встановлено, що у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні будь які відомості про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, зокрема на велосипед та речі, які вилучені в ході проведення огляду місця події.

Також дізнавач зазначив, що вказане майно вилучено під час проведення огляду місця події 07.08.2020 року. Однак, будь-яких доказів на підтвердження власних тверджень не долучив, у тому числі протоколу огляду місця події. До клопотання долучено лише витяг з ЄРДР та протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відсутність вказаної інформації позбавляє суд можливості повідомити про розгляд вказаного клопотання власника чи володільця такого майна, на підставі вимог ч. 1 ст.172 КПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання дізнавача сектору органу досудового розслідування ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві годин для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали, а саме: подання належним чином оформленого клопотання із врахуванням вимог ст.171, ст.64-2 КПК України, зазначенням та долученням підтверджуючих документів, відомостей про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем такого майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, долученням протоколів огляду місця події, які підтверджують факт вилучення даного майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.172 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання дізнавача сектору органу досудового розслідування ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві годин для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали, а саме: подання належним чином оформленого клопотання із врахуванням вимог ст.171, ст.64-2 КПК України, зазначенням та долученням підтверджуючих документів, відомостей про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем такого майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, долученням протоколів огляду місця події, які підтверджують факт вилучення даного майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1