ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6999/20 Номер провадження 11-кп/814/992/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК - КП
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0001496 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 06 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, особа з інвалідністю 3-ї групи, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 1961,40 грн процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 16 червня 2020 року близько 17 год., перебуваючи поблизу будинку №30 по вул. Героїв Сталінграду в м. Полтава, таємно, шляхом вільного доступу викрав чоловічу сумку, в якій знаходилися два телефони та навушники, внаслідок чого заподіяв потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 12134,60 грн.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.2 ст.381 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок та призначити ОСОБА_8 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, чинною на час вчинення кримінального правопорушення, а не на час ухвалення вироку, оскільки суд таким чином погіршив становище обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор за аналогічних мотивів просить пом`якшити ОСОБА_8 покарання. При цьому зазначає, що кримінальне правопорушення вчинене до набрання чинності Законом України №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким збільшено розмір штрафу в санкції ч.1 ст.185 КК України. Тому, враховуючи приписи ст.5 КК України, суд не мав права погіршувати становище обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав за необхідне пом`якшити призначене покарання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.185 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються.

Доводи захисника та прокурора про порушення судом приписів кримінального закону при призначенні покарання є обґрунтованими.

Відповідно до ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є:

1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

2) застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Приписами ст.4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до ч. 1 цієї статті Кодексу закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З матеріалів провадження вбачається та ніким не оспорюється те, що ОСОБА_8 вчинив крадіжку 16 червня 2020 року.

Станом на цю дату таємне викрадення чужого майна каралось штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Приписами Закону України №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01 липня 2020 року, у статті 185 КК України в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінено словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" - словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років".

Тобто, в новій редакції Закону санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, зворотна дія закону про кримінальну відповідальність в частині збільшення розміру штрафу за ч.1 ст.185 КК України не допускається, оскільки погіршує становище особи (ч.3 ст. 5 КК України).

Враховуючи наведене, вирок суду необхідно змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України, визначивши його у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Отже, апеляційні скарги захисника та прокурора підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 413 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 06 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України та визначити його у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4