Справа № 357/7491/20
УХВАЛА
про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження

14 грудня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні у м. Біла Церква кримінальне провадження № 0002478 внесене до ЄРДР 20 червня 2020 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Красноліси Сквирського району Київської області, РНКОПП НОМЕР_1 , з середньо-технічною освітою, працюючого водієм в ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, із змінами внесеними, згідно Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 586-VI від 24 вересня 2008 року).

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

14 грудня 2020 року, ОСОБА_5 , звернувся із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, в порядку ст. 46 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, адже він раніше не судимий, шкоду потерпілій відшкодував та вони з нею примирилася.

В цей же день, ОСОБА_4 , звернулась із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, в порядку ст. 46 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, в якому зазначила, що ОСОБА_5 шкоду їй відшкодував та вони з ним примирилися.

Процедура розгляду.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2020 року призначене підготовче засідання.

В підготовчому засіданні від 14 грудня 2020 року, прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 не заперечувала проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, в порядку ст. 46 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, просила вирішити питання щодо долі речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свої клопотання підтримали та просили задовольнити.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачувався, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, із змінами внесеними, згідно Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 586-VI від 24 вересня 2008 року), вчиненого за таких обставин.

20 червня 2020 року, близько 08:00 год., водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mersedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись заднім ходом, по тротуару, по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області, неподалік розташування будинку № 62 вказаного бульвару, від вул. В. Стуса в напрямку до вул. Фастівська м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, де вказано: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 10.9 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки та перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», не вірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху керованого ним транспортного засобу заднім ходом, по тротуару, створював небезпеку іншим учасникам руху, при цьому для забезпечення безпеки руху він не звернувся за допомогою інших осіб, не дав дорогу та допустив наїзд задньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалася позаду його автомобіля, по тротуару, в попутному з ним напрямку та мала перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала наступні тілесні ушкодження: перелом голівки правої променевої кістки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більш ніж 3 тижні.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Згідно із Вимогою Управління інформаційного забезпечення ГУ НП в Київській області № 18784 від 14 липня 2020 року, ОСОБА_5 раніше не судимий.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 20 червня 2020 року, яка винесена слідчим Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , визнано речовими доказами: автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно із розпискою від 24 червня 2020 року, ОСОБА_5 автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 отримав для належного зберігання за місцем проживання.

Мотиви з яких виходить суд при постановленні ухвали, і положення закону, якими вона керувалась.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

В зв`язку із цим, суд застосовує закон про кримінальну відповідальність, що діяв станом на 20 червня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, із змінами внесеними, згідно Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 586-VI від 24 вересня 2008 року), санкція передбачала покарання у виді: 1) штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або 2) виправних робіт на строк до двох років, або 3) арешту на строк до шести місяців, або 4) обмеження волі на строк до трьох років, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст. 46 КК України (в редакції, із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15 листопада 2011 року), залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15 листопада 2011 року), злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, із змінами внесеними, згідно Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 586-VI від 24 вересня 2008 року) віднесений до злочинів невеликої тяжкості.

Отже, відповідно до ст. 46 КК України (в редакції, із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року) особа, яка вперше його вчинила, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засвідчила, що завдана їй шкода відшкодована, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проти звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував.

Отже, на підставі ст. 46 КК України (в редакції, із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року) ОСОБА_5 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, із змінами внесеними, згідно Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 586-VI від 24 вересня 2008 року), у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

З огляду на викладене, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд вважає за необхідне кримінальне провадження № 0002478 внесене до ЄРДР 20 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, із змінами внесеними, згідно Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 586-VI від 24 вересня 2008 року), закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України (в редакції, із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, із змінами внесеними, згідно Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 586-VI від 24 вересня 2008 року), на підставі ст. 46 КК України (в редакції, із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0002478 внесене до ЄРДР 20 червня 2020 року щодо ОСОБА_5 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, із змінами внесеними, згідно Законами № 270-VI від 15 квітня 2008 року, № 586-VI від 24 вересня 2008 року),- закрити.

Речовий доказ - автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter 313 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 - вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Дана ухвала може бути оскаржена, в апеляційному порядку, до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1