Справа № 638/1835/21
Провадження № 1-кс/638/436/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 10 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, без визначеного постійного місця проживання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11 лютого 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З вказаного клопотання слідчого вбачається, що 10 лютого 2021 року, близько 04 год. 15 хв., ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи на Південному залізничному вокзалі за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1, на платформі № 4, діючи умисно, протиправно, повторно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер наслідків свого діяння і бажаючи їх настання, відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, заволоділи майном громадянина Мамедлі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: курткою чорно-червоного кольору, мобільним телефоном «Samsung Galaxy J7», грошовими коштами в сумі 400,00 грн., зарядним пристроєм від мобільного телефону, вартість яких встановлюється, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
10 лютого 2021 року о 05 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
10 лютого 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яка обґрунтована протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просив суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків та необґрунтованість підозри. Просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт). Захисник посилався на порушення органами досудового слідства права на захист, внаслідок чого отримані докази не є такими, що підтверджують обґрунтованість підозри.

Суд, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, дійшов висновку щодо задоволення клопотання з наступних підстав.

Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що в провадженні слідчого ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000328, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
10 лютого 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст. 1, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, зокрема:
- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
- даними протоколу огляду місця події від 10 лютого 2021 року;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10 лютого 2021 року.
З наведених та долучених до матеріалів клопотання документів вбачається, що ОСОБА_9 звернувся до правоохоронних органів з приводу того, що 10.02.2021 року двоє невідомих йому чоловіків протиправно заволоділи його майном із застосуванням насильства. Надалі, працівниками поліції був затриманий ОСОБА_6 , у якого були виявлені та вилучені речі (куртка, телефон, зарядний пристрій), що належать потерпілому. Мамедлі ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як одну з осіб, що здійснили відносно нього злочин.
З досліджених вищевказаних доказів вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, є обґрунтованою.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано слідчим конкретно ОСОБА_6 наступним чином:
- ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду, оскільки офіційного місця роботи не має. Також ОСОБА_6 місця реєстрації у м. Харкові та визначеного місця проживання не має. Дані факти дають підстави вважати, що у випадку застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_6 може переховуватися у зоні проведення ООС, оскільки місце реєстрації територіально наближене (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України);
- ОСОБА_6 може впливати на іншого підозрюваного ОСОБА_7 . Існує ризик, що підозрюваний може чинити тиск з метою зміни показання або викривлення реальних обставин (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України);
- ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення (корисливий злочин), оскільки не має офіційного місця роботи та офіційного джерела доходу (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Суд вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказі здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Що стосується доводів захисника щодо порушення права на захист, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_6 роз`яснено право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту, на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених КПК України та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

З даного протоколу затримання також вбачається, що ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками, ОСОБА_6 будь-яких клопотань, в тому числі щодо обов`язкового залучення захисника при проведенні слідчих дій за його участі, не заявляв. В протоколі власноруч зазначив «без зауважень», що свідчить про відсутність беззаперечних даних щодо порушення його права на захист.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, яке карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Підозрюваний не одружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, без визначеного постійного місця проживання та місця реєстрації у м. Харкові, в судовому зазначив фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, раніше судимий за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року за ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Встановлені слідчим суддею данні щодо особи підозрюваного свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність місця реєстрації у м. Харкові, офіційного місця роботи та джерела доходів, родини, осіб на утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваним та його захисником під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що свідчать про необґрунтованість пред`явленої підозри та наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

З аналізу даної норми вбачається, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, є зобов`язанням суду, та відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням положень, закріплених ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.
Що ж стосується визначення розміру застави, то слідчий суддя дійшов висновку щодо доцільності визначення щодо ОСОБА_6 застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500,00 грн., зважаючи на наступне.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як було вказано вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає від 4 до 6 років позбавлення волі.
З огляду на фактичні обставини та тяжкість кримінального правопорушення, доведеність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, той факт, що підозрюваний не зареєстрована в м. Харкові та є без визначеного постійного місця проживання, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, не має джерела законного отримання доходів, раніше судимий, що в своїй сукупності свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500,00 грн., здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Даний розмір застави, визначений з урахуванням вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, в достатній мірі гарантує виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 10 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 05 години 40 хвилин «11» квітня 2021 року включно.
Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500,00 грн. (сто тринадцять тисяч п`ятсот гривень нуль копійок), яка підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу урозмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Харкова, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_6 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу складено та проголошено «12» лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1