Справа № 645/222/18
Провадження № 1-в/645/221/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання начальника начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону відносно засудженої ОСОБА_4 , -

встановив:

Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила суд вирішити питання про приведення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, яким пом`якшено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Прокурор в судовому засіданні подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вважав обґрунтованим, за ч.1 ст.309 КК України просив суд вважати ОСОБА_4 засудженою до покарання у вигляді арешту.
Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явся, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, клопотання підтримують та просять його задовольнити.
Засуджена ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти позиції прокурора. Крім того, зазначила, що має на утриманні малолітнього сина, 2008 року народження. На підтвердження зазначеного надала копію паспорту із відміткою на відповідній сторінці.
Суд, заслухавши думку прокурора та засудженої, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Вироком Фрунзенського районного сужу м. Харкова від 14.11.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України та засуджено за ч.1 ст.309 КК України - до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_4 визначено до відбуття покарання вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки, з покладенням на неї обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз 3887,54 грн.
Вирок набрав законної сили 13.06.2019 року.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.
Вказаним Законом внесені зміни до ст. 309 ч. 1 КК України, згідно яких незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Таким чином, після внесених змін ч.1 ст.309 КК України з 01 липня 2020 року не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі.
Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
В ч.1 ст.72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт; 2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).
Крім того, судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України, НОМЕР_1 , ОСОБА_4 має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
У відповідності до ч.3 ст. 69 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

На підставі викладеного, призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року має бути приведене у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, пом`якшивши раніше призначене покарання з одного року позбавлення волі на шість місяців арешту.
За таких обставин, клопотання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

Клопотання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.11.2018 року стосовно ОСОБА_4 , в частині призначення покарання за ч.1 ст.309 КК України, привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.
ОСОБА_4 вважати засудженою за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
Згідно з ч.1 ст.70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання, призначеного за ч.2 ст.307 КК України у виді 5 років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно вважати ОСОБА_4 засудженою до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05.10.2020 року.

Суддя: ОСОБА_1