Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/35/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2021, якою стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, маючого ВІЛ захворювання, гепатит «С», сухоту, інваліда ІІІ групи загального захворювання, не одруженого, маючого на утриманні мати-пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2018 року за ч. 2 ст.310 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробуванням на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 46 днів, а саме: з 12 години 00 хвилин, 14 січня 2021 року по 12 години 00 хвилин, 28 лютого 2021 року, з визначенням застави,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Кропивницького районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

За наслідком розгляду даного клопотання, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2021 року, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 45 400 гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що злочин по якому ОСОБА_8 пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, повторним, умисним, корисливим із заздалегідь підшуканим знаряддям вчинення злочинів. Посягає на суспільні інтереси - проти власності. ОСОБА_8 не вчиняє дій спрямованих на відшкодування шкоди потерпілому. Інкриміновані тяжкі злочини датовані в період строку на його випробування. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного характеризуються, як заздалегідь сплановані, ретельно обдумані, мають ознаки повторності у короткий проміжок часу. Починаючи з 1999 року, підозрюваний постійно притягується до кримінальної відповідальності за майнові злочини.

Враховано також дані які характеризують особу ОСОБА_8 , який раніше вчинив злочин пов`язаний з порушенням обігу наркотичних речовин, тобто мав наркотичну залежність. Як особа, підозрюваний не є соціально адаптованим, втрачає сталі соціальні зв`язки. Суспільно корисною працею не займається, податки не сплачує. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним до шести років позбавлення волі, є підставою для початку/продовження можливого переховування від слідства та суду. За таких умов, достатньо підстав вважати, що підозрюваному не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного, в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу за якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи свої вимоги захисник зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, а тому висновки суду відносно того, що його місце проживання та реєстрації відрізняються є безпідставними.

Також, підозрюваний має місце роботи хоча і не офіційне, має на утриманні мати інваліда разом з якою і проживає за адресою АДРЕСА_1 . Вказане чітко визначає його соціальну адаптованість та сталі соціальні зв`язки.

Крім того, на думку захисника, судом при вирішення питання запобіжного заходу не було надано належної оцінки наявним захворюванням ОСОБА_8 , який хворіє на ВІЛ інфекцію, в зв`язку з чим по життєво потребує отримання ліків та проходить курс АРТ(антиретровірусна терапія). Також має такі захворювання, як туберкульоз, сухота та гепатит «С», має інвалідність III групи.

В умовах СІЗО неможливо надати кваліфіковану медичну допомогу для лікування ВІЛ та туберкульозу, адже для цього були створені спеціалізовані медичні заклади, які призначають відповідне лікування та надають ліки. Лікування проводять профільні лікарі зі стажем роботи та досвідом лікування відповідних хвороб.

У зв`язку з цим, захисник вважає, що не було доведено те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні. Також, жодних об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_8 буде продовжувати вчиняти злочини чи переховуватиметься від правосуддя немає, а тому він не потребує ізоляції від суспільства в зв`язку з чим захисник просить переглянути рішення слідчого судді та врахувати наведене при обранні виду запобіжного заходу підозрюваному.

Підозрюваний ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до нього домашній арешт.

Обґрунтовуючи свої вимоги підозрюваний зазначає, що він має постійне місце проживання, на утриманні має мати пенсіонера за якою доглядає, також він є інвалідом ІІІ групи з 2007 року.

Крім того звертає увагу, що він має хронічні захворювання, а саме: туберкульоз, ВІЛ та гепатит С, що підтверджується доказами наявними у матеріалах кримінального провадження.

Підозрюваний зазначає, що умислу переховуватися від слідства та суду у нього не має та зобов`язується за першою вимогою прибувати до слідчого та суду, а також не буде впливати на потерпілого та свідків.

Підозрюваний ОСОБА_8 про дату та час апеляційного розгляду був належним чином повідомлений, в апеляційній скарзі про обов`язкову його участь під час апеляційного розгляду не зазначав. Захисник, який діє в інтересах підозрюваного не заперечував щодо розгляду апеляційних скарг без участі ОСОБА_8 .

За таких обставин, колегія суддів враховуючи положення ч.4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подані апеляційні скарги і просив їх задовольнити, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та підозрюваного слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим СВ Кропивницького районного відділення поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 07.11.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК У країни.

Під час розслідування даного кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, що 05.10.2020 року (точного часу встановити не представилось можливим), ОСОБА_8 , перебував приміщення колишньої хлібопекарні , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , де у нього виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, будучи раніше судимий за вчинення злочинів майнового характеру, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, впевнившись, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_8 шляхом зриву навісного замка транспортних воріт проник до приміщення колишньої хлібопекарні, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 звідки таємно викрав чавунну шестигранну плитку для покрівлі промислової підлоги в кількості 10 штук, відповідно до висновку експерта № 1039 від 18.12.2020 вартість однієї чавунної шестигранної плитки для покрівлі промислової підлоги вагою 16,65 кг станом на 05.10.2020 року складала 136,03 грн., тобто на загальну суму 1360,30 грн.

З викраденим майном, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1360,30грн.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, встановлено, що 21.10.2020 року (точного часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_8 , прибув до приміщення колишньої хлібопекарні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 де у нього виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, будучи раніше судимий за вчинення злочинів майнового характеру, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, впевнившись, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_8 , через незачинені транспортні ворота проник до приміщення колишньої хлібопекарні, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить належить ОСОБА_10 звідки таємно викрав чавунну шестигранну плитку для покрівлі промислової підлоги в кількості 9 штук, відповідно до висновку експерта № 1039 від 18.12.2020, вартість однієї чавунної шестигранної плитки для покрівлі промислової підлоги вагою 16,65 кг станом на 21.10.2020 року складала 136,03 грн., тобто на загальну суму 1224,27 грн.

З викраденим майном, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1224,27 грн.

30.12.2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, висновки слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину ґрунтуються на матеріалах клопотання, оскільки підтверджуються протоколами: огляду місця події, допиту свідків та потерпілих, огляду предмета, пред`явлення особи для впізнання, проведення слідчого експерименту, результати обшуків, висновки експертиз.

Також, під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки злочин по якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру є: тяжким, повторним, умисним, корисливим із заздалегідь підшуканим знаряддям вчинення злочинів. Інкриміновані тяжкі злочини вчинені під час іспитового строку встановленого ОСОБА_8 вироком суду. Вказані обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним до шести років позбавлення волі, є підставою для початку/продовження можливого переховування від слідства та суду. Також, підозрюваний є особою, яка раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливі злочини.

Таким чином, вищенаведене свідчить про наявність ризиків передбачених ч.2 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення .

Колегія суддів вважає, що у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, сімейний стан, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливати на потерпілого та свідків по справі, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер злочину, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_8 , даних які характеризують його як особу, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

Отже, вимоги апеляційних скарг захисника та підозрюваного щодо можливості застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки останній має постійне місце проживання, не спростовують висновків слідчого судді та не є безумовними підставами для скасування ухвали, як про це просить сторона захисту.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, слідчий суддя під час застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, у відповідності ч. 5 ст. 182, ч. ч. 3-4 ст. 183 КПК України, визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, з урахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, матеріальний стан. Визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри до нього та при цьому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини по справі.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими слідчим суддею, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника та підозрюваного, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 117, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 46 днів та визначено розмір застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4