Справа № 156/838/20
Номер провадження: 1-кп/156/113/20
У Х В А Л А

03 грудня 2020 року

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

провівши в залі судових засідань Іваничівського районного суду Волинської області судове засідання у кримінальному провадженні № 0000150 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Іваничівського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000150 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою судді від 18 серпня 2020 року призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню.
Ухвалою від 18 серпня 2020 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду, продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 жовтня 2020 року.
Ухвалою від 09 жовтня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу закінчується 07 грудня 2020 року о 24 год.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Вважає, що слідством зібрано достатньо доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, які відносяться до категорії тяжких і за які у разі визнання його винним передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Визначені ст.177 КПК України ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, а продовжують існувати і на стадії судового провадження. Вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також переховуватися від суду. Наявні ризики обгрунтовуються тим, що ОСОБА_4 знято з реєстрації 24.10.2019 року у АДРЕСА_1 , 08.11.2019 року місце проживання обвинуваченого було зареєстровано у АДРЕСА_2 , де він і зареєстрований на даний час, хоча фактично проживає у АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз у 2008 році за вчинення тяжких кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186, ч.2, 4 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі сторком на 10 років 6 місяців, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, є молодого віку та немає суттєвих вад здоров`я. Наведені вище ризики перешкоджають обрати обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а ніж взяття під варту.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили проти даного клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, ствердили, що ОСОБА_4 немає наміру ухилятися від суду, має постійне місце проживання, проживає разом з цивільною дружиною, яка є інвалідом з дитинства та проживає з чотирьма дітьми. Її матеріальне становище є скрутним, а тому обвинувачений має намір працювати щоб утримувати сім`ю. Останній раз обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин ще у 2007 році. Захиник просив врахувати ту обставину, що на даний час ризики, які існували зменшилися, свідок обвинувачення допитаний, тому вважають, що до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, що надасть йому можливість працювати.
Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області від 26 червня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 22 серпня 2020 року включно, визначено розмір застави 40 ( сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84080 грн. Зазначена ухвала була залишена без змін Волинським апеляційним судом 09 липня 2020 року. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 18 серпня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 жовтня 2020 року. Ухвалою від 09 жовтня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу закінчується 07 грудня 2020 року о 24 год.
Суд бере до уваги те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.
Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, останній раз у 2008 році за вчинення тяжких кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186, ч.2, 4 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі стороком на 10 років 6 місяців, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і продовжив свою злочинну діяльність. На даний час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція ч.1 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, а санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Також судом враховується, що ОСОБА_4 уродженець м. Маріуполя Донецької області, проживає у м. Нововолинську без реєстрації, з цивільною дружиною, яка проживає з чотирьома дітьми незначний проміжок часу, а саме з листопада 2019 року, хоча і зареєстрований у АДРЕСА_2 , тому на думку суду немає підстав вважати, що має міцні соціальні зв`язки. Як ствердив суду у м.Маріуполь у нього проживає дитина. Суд також враховує те, що є молодого віку, здоровим, враховується також вагомість наявних доказів про вчинення обвинуаченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.1, ч.2 ст.307 КК України, що на думку суду разом із суворістю можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним може схилити його також і до переховування від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього зважаючи на те, що на даний час судимсть за попередній злочин не знята не погашена зможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

Таким чином, судом не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу на більш мягкий, ризики, що існували продовжують існувати на стадії судового розгляду кримінального провадження, аргументи що наведені стороною захисту уже були предметом дослідження Волинським апеляційним судом відповідно до ухвали від 09.07.2020 року.

Тому на думку суду більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого тому слід продовжити йому строк тримання під вартою до 60 днів.
Розмір застави, згідно вимог ч.4 ст. 182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання сховатися.
З огляду на обставини обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, судом встановлено, що визначена сума застави, з урахуванням репутації обвинуваченого та ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом, є такою, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та вважає за необхідне залишити без змін розмір застави визначеної ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області від 26.06.2020 року.
Керуючись ст.ст. 197, 314-316 КПК України суд,
постановив:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 03 грудня 2020 року.
Строк дії ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується о 24 год. 31 січня 2021 року.
Розмір застави ОСОБА_4 визначений ухвалою слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області від 26.06.2020 року в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84080 грн. залишити без змін.
Згідно з ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заставу в розмірі 84080 гривень внести на депозитний рахунок: , депозитний рахунок № UA 0002504, МФО 820172, банк ДКСУ м. Київ та надати документ, що це підтверджує суду.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:
прибувати за кожною вимогою суду;
не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну місця проживання.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.

Скерувати копію ухвали для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

Суддя ОСОБА_1