Справа № 132/2676/20
Провадження №1-кп/132/52/21
Вирок
Іменем України
22.01.2021р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 10.05.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Загребельня Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 09.05.2020р. близько 23год.00хв. спільно із ОСОБА_8 , перебуваючи на пляжі ставу села Корделівка Калинівського району Вінницької області, де у ОСОБА_9 виник умисел направлений на незаконне заволодіння транспортного засобу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 , який не здогадувався про злочинні наміри ОСОБА_9 , так як останній ввівши його в оману, повідомив про дозвіл власника на користування даним транспортним засобом, шляхом вільного доступу, підійшли до території прилеглої до будинку, який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 . Не зупиняючись на учиненому, ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, переконавшись у відсутність власника та сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, через незачинені двері автомобіля, сів за його кермо, а ОСОБА_8 на переднє пасажирське сидіння. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 за допомогою пошкодження ножем панелі, що розташована під кермом, діставши електропроводку, шляхом пошкодження її контактів, та подальшого з`єднання проводів замку запалювання, запустив двигун вищевказаного автомобіля, встановивши таким чином контроль над транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Після того, як був запущений двигун автомобіля, ОСОБА_9 заволодів даним транспортним засобом, поїхав на ньому в бік центру села Корделівка Калинівського району Вінницької області, де неподалік ставу автомобіль зламався, та ОСОБА_9 і ОСОБА_8 було виявлено власником та працівниками поліції. Вартість автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №146 від 01.06.2020р. становить 9660,00грн. Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_9 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 9660,00грн.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_10 , за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_10 в суді підтвердив, що є власником транспортного засобу марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким незаконно заволодів ОСОБА_9 , завдавши йому майнової шкоди.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, не судимий в силу ст.89 КК України, неодружений, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, а саме у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком у 2 (два) роки, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 13.05.2020р. в справі № 132/1355/20, накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 09.03.2020р. в справі №132/1355/20, скасовано, а транспортний засіб повернуто законному власнику (володільцю) на відповідальне зберігання без права відчуження автомобіля до прийняття рішення про його долю як речового доказу у кримінальному провадженні.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: автомобільний чохол керма, дві подушки, ручку від КПП, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 10.05.2020р., визначено зберігати в Камері зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, а також автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 10.07.2020р. передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_10 , після набуття вироком законної сили, необхідно повернути (залишити) законному власнику (володільцю).

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: марлевий бинт та кухонний ніж, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 10.05.2020р., визначено зберігати в Камері зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 146 від 01.06.2020р. у розмірі 653,60грн., та висновку судової одорологічної експертизи № 340 від 26.06.2020р. у розмірі 3298,43грн., а всього 3952,03грн. підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком 2 (два) роки. Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: автомобільний чохол керма, дві подушки, ручку від КПП, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 10.05.2020р., визначено зберігати в Камері зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, а також автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 10.07.2020р. передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_10 , після набуття вироком законної сили, повернути (залишити) законному власнику (володільцю).

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: марлевий бинт та кухонний ніж, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 10.05.2020р., визначено зберігати в Камері зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 146 від 01.06.2020р. у розмірі 653,60грн., та висновку судової одорологічної експертизи № 340 від 26.06.2020р. у розмірі 3298,43грн., а всього 3952,03грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя