Справа № 991/3921/20
У Х В А Л А

08 грудня 2020 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000048 стосовно обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотарево Хустського району Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_7 ,
сторона захисту обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
03 грудня 2020 року до Вищого антикорупційного суду (далі - суд) надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про надання йому, а також захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а саме інформації про наявність судимостей у свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування свого клопотання захисник зазначає, що свідок надавав неправдиві відомості щодо своєї особи, зокрема, імені та по батькові, місця проживання. А тому, така інформація необхідна для підтвердження достовірності показань свідка ОСОБА_10 , наданих під час його допиту у суді, а зокрема, щодо притягнення його до кримінальної відповідальності, з метою перевірки наявності чи відсутності провокації злочину у даному провадженні.
Повноважний представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлялось належним чином. Водночас, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання (ч. 4 ст. 163 КПК України).
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання з огляду на те, що такі відомості, на його переконання, не мають істотного значення для справи, а ОСОБА_10 не був свідком безпосередніх подій, що підлягають доказуванню.
Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з такого.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 2, 6 ст. 22 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 1 та пункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, до них належить, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.
Частинами 1, 2 ст. 159 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали суду.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Вирішуючи подане клопотання, суду перш за все, належить встановити чи є ГУНП у Закарпатській області володільцем даних про наявність судимостей свідка ОСОБА_10 .
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_5 ; користується базами (банками) даних ІНФОРМАЦІЯ_5 та інших органів державної влади.
Порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України визначено Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженою спільним наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 № 823/188 від 23 серпня 2002 року (далі - Інструкція № 823/188).
Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.
Таким чином, вказана Інструкція № 823/188 застосовується в діяльності органів Національної поліції (постанова КАС ВС у справі №120/345/19-а від 30 квітня 2020 року).
Згідно з пунктом 2.1 Інструкції № 823/188 об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.
Облік здійснюється шляхом ведення алфавітних оперативно-довідкових картотек і дактилоскопічних картотек, у тому числі з використанням автоматизованих банків даних та автоматизованих дактилоскопічних інформаційних систем. Централізований облік здійснюється Департаментом інформаційних технологій при МВС, а регіональний (місцевий) облік - управліннями (відділами) оперативної інформації при ГУМВС України в Автономній Республіці Крим та при управліннях ІНФОРМАЦІЯ_7 в областях.
Зважаючи на наведене, суд доходить висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснює регіональний облік оперативно-довідкових картотек, до яких вносяться відомості, серед іншого, і про притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, що свідок ОСОБА_10 є мешканцем ІНФОРМАЦІЯ_8 , відомості про наявність у нього судимостей можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .
До того ж, відмовляючи у виконанні адвокатського запиту захисника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично посилалось на неможливість надання відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 у зв`язку із віднесенням такої інформації до персональних даних, доступ до яких є обмеженим, а не на відсутність у його розпорядженні такої інформації.
А тому, суд доходить висновку про наявність у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 інформації, про тимчасовий доступ до якої просить захисник ОСОБА_5 .
Надалі суду належить встановити, чи становить така інформація охоронювану законом таємницю.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.
Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року № 2297-VI персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Таке ж визначення персональних даних міститься у ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII.
Зазначене дає підстави для висновку, що інформація про наявність у особи судимостей, відноситься до її персональних даних, а тому, в силу положень п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України, містить охоронювану законом таємницю.
Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Із клопотання захисника ОСОБА_5 вбачається, що запитувані ним відомості необхідні для підтвердження достовірності наданих свідком ОСОБА_10 показань в суді. Адже на переконання сторони захисту, свідок ОСОБА_10 уже повідомляв недостовірні дані щодо своєї особи, зокрема, щодо імені та по батькові, а також щодо місця свого проживання.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд, серед іншого, зобов`язаний оцінити кожен доказ з точки зору його достовірності.
За змістом ч. 2 ст. 96 КПК України для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка.
При цьому, як встановив Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 листопада 2018 року у справі «Чжан проти України» (заява № 6970/15) при оцінці справедливості провадження слід враховувати, чи були дотримані права на захист. Зокрема, має бути розглянуто, чи була надана можливість заявнику оскаржити достовірність доказів та заперечити проти його використання. Крім того, має враховуватись якість доказів, у тому числі, чи не ставлять обставини, за яких він був отриманий під сумнів їхню достовірність та точність (п. 57).
Фактично, у своєму клопотанні захисник ОСОБА_5 ставить під сумнів правдивість наданих у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_10 , а тому, на переконання суду, відомості, які планується отримати у результаті тимчасового доступу можуть мати суттєве значення для встановлення достовірності показань свідка ОСОБА_10 та, як наслідок, для забезпечення справедливого судового розгляду. Необхідність їх перевірки виникла після допиту свідка у суді.
До того ж, за змістом ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є забезпечення, серед іншого, повного судового розгляду, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був засуджений.
Отримати інформацію про судимості свідка в інший спосіб неможливо. При цьому, захисником ОСОБА_5 уже вживались відповідні заходи, зокрема, ним було направлено відповідний адвокатський запит, у виконанні якого ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовлено.
Таким чином, з огляду на викладене, клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 94, 96, 131, 159, 160, 163, 333, 369-372, 375, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей та документів задовольнити.
Надати захисникам ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до інформації про наявність судимостей у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з можливістю отримання такої інформації як у друкованому, так і електронному вигляді.
Строк дії ухвали становить один місяць з дня її постановлення до 08 січня 2021 року включно.
Особа, яка зазначена в ухвалі суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі суду. У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукування та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1