Справа №345/3390/20
Провадження № 1-кп/345/388/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

його захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого, востаннє: 21.10.2014 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 09.03.2017 звільнений із Львівської установи виконання покарань №19 по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

З обвинувального акту вбачається, що злочин вчинено за наступних обставин:

23 серпня 2020 року близько 09.00 год. ОСОБА_4 проходив повз магазин «Наш Край», що у м. Калуш по вул. Коновальця, 6, де побачив велосипед марки «Pride», моделі «Marvel 9.3», який був залишений потерпілим ОСОБА_6 . В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , повторно, таємно викрав велосипед марки «Pride», моделі «Marvel 9.3», вартістю 7 666,67 грн., розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд застосувати до його підзахисного мінімальну міру покарання, визначену санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді арешту.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що справу просить розглянути у його відсутності. Зазначив, що претензій до обвинуваченого немає.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені злочину знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, під наглядом у лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, повністю визнав себе винуватим.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Враховуючи думку прокурора, потерпілого, та з урахування тяжкості скоєного злочину, а також особи ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що його виправлення буде досягнуто при призначені покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту, з урахуванням відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки. Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді арешту, яке буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 місяців арешту.

Після набрання вироком законної сили, затримати ОСОБА_4 та направити до місця відбування покарання.

Строк покарання відраховувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді на: футболку сірого кольору з написом «Nike», шорти синього кольору в клітку з написом «TU», власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 ; велосипед марки «Pride» чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 .
Речові докази:
відеозапис, що знаходиться на DVD-R диску із записами подій, які мали місце 23.08.2020 в м. Калуш по вул. Коновальця, 6, біля магазину «Наш Край», та який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000117 залишити при даних матеріалах;
три сліди руки, які відкопійовано на відрізки прозорої липкої стрічки, наклеєно на аркуш паперу, поміщено в спец пакет №7152234; дві дактилокарти, заповнені на гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_4 , які поміщені в паперовий конверт на якому зазначені пояснювальні написи знищити;
футболку сірого кольору з надписом «Nike», шорти синього кольору в клітинку з надписом «TU», велосипед марки «Pride», чорного кольору повернути володільцям.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 653,80 грн.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя