ЄУН №397/476/20
Провадження № 1-кп/389/119/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 13.03.2020 року стосовно
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясинуватка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянинаУкраїни, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого : 23.07.2003 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.105 КК Українизакрите провадження; 08.10.2007 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі; 20.05.2015 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України закрите провадження; 13.11.2017 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 7 років позбавлення волі; 25.09.2018 року Ленінським районним судом м.Кіровограда переглянутий вирок та відповідно до ст.82 КК України, невідбуту частину покарання 10 місяців 7 днів замінено на обмеження волі; 05.11.2019 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 року відповідно до ст.81 КК України, на невідбуту частину покарання 2 місяці 18 днів, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

12.03.2020 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_4 , перебував на перехресті вул.Богдана Хмельницького та вул.Шкільна с.Кримки Олександрівського району Кіровоградської області. В цей час ОСОБА_4 зустрів свого батька ОСОБА_6 , між якими тривалі неприязні відносини, виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс декілька ударів по обличчю ОСОБА_6 , після чого потерпілий ОСОБА_6 почав тікати додому в напрямку свого будинку по АДРЕСА_3 .
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 наздогнав останнього біля будинку АДРЕСА_3 , де діючи умисно та цілеспрямовано, на грунті довготривалих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав наносити тілесні ушкодження кулаком правої руки по голові, в результаті чого ОСОБА_6 впав на землю та ОСОБА_4 продовжив хаотично наносити тілесні ушкодження кулаками рук та ногами по всьому тулубу та голові ОСОБА_6 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відповідно до судово-медичної експертизи №42 від 21.04.2020 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми голови та грудної клітки: підоболонкові крововиливи головного мозку, садна, синці, забійна рана в ділянці голови, крововиливи в м`які тканини голови, чисельні переломи ребер, лівобічний пневмоторакс, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в палаті інтенсивної терапії КНП «Олександрівська ЦРЛ». Отримані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та є наслідком закритої черепно-мозкової травми з підоболонковими крововиливами головного мозку, тупої травми грудної клітки з чисельними переломами ребер з лівобічним пневмотораксом.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.
Суд, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням згоди учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому сторони правильно зрозуміли зміст цих обставин, у них немає сумнівів у добровільності своїх позицій, проти чого не заперечують учасники судового провадження, і їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснив, що дійсно 12.03.2020 року приблизно о 21.00 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на перехресті вул.Богдана Хмельницького та вул.Шкільна с.Кримки Олександрівського району Кіровоградської області зустрів свого батька ОСОБА_6 , з яким у нього були тривалі неприязні відносини. Між ними виникла словесна сварка, в ході якої він кулаком правої руки наніс декілька ударів по обличчю ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_6 почав тікати додому в напрямку свого будинку, однак ОСОБА_4 наздогнав батька та почав наносити тілесні ушкодження кулаком правої руки по голові, в результаті чого ОСОБА_6 впав на землю, а ОСОБА_4 продовжив хаотично наносити йому тілесні ушкодження кулаками рук та ногами по всьому тулубу та голові ОСОБА_6 . Визнав, що від нанесених ним батькові тілесних ушкоджень, зазначених в обвинувальному акті, ОСОБА_6 помер. У вчиненому щиро розкаявся, просить суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в судовому засіданні за її відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений та захисник, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковані правильно.
Згідно з ч.1 ст.65 КК України, а також роз`ясненнями викладеними у п. п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до вищенаведених норм права, суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, мотив та мету вчинення злочину, ставлення до скоєного, повне визнання вини, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, зокрема останній раз судимий за злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, не працює, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та думку прокурора.
Відповідно до вимог ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
У відповідності до вимог ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини у їх сукупності, суд вважає необхідним призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, при цьому приходить до висновку, що виправленняобвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання - з 13.03.2020 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України.
Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою.
У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. Так, згідно з п.4 ч.9 ст.100 КПК України, за відсутності прохань заінтересованих осіб, речові докази у справі слід знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.
Керуючись ст.ст.349, 367-371, 373,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 13 березня 2020 року.
В строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення - з 13 березня 2020 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: два паперових конверти, в яких знаходяться листя дерев із залишками речового бурого кольору схожої на кров; спеціальний пакет №7224842, в якому знаходяться чоловічі штани синього кольору «St.Leont №32, с.34, Fashion» із нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров; полімерний мішок білого кольору, в якому знаходиться: спортивна куртка «Sports», светр чорного кольору, футболка синього кольору, труси сірого кольору, джинси чорного кольору, один кросівок «Sports», пара шкарпеток чорного кольору, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Олександрівському відділі поліції Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, - знищити після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1