справа №619/3856/20
провадження №1-кп/619/349/20
ВИРОК
23 листопада 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України,з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3 .
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
31.07.2020 приблизно о 16 год 30 хв ОСОБА_3 проходив по вул. Центральній в смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, де біля будинку №41 помітив припаркований транспортний засіб Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , у якого було відчинене переднє праве вікно, та в нього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме гаманця, який він помітив в салоні даного транспортного засобу. Реалізуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_3 підійшов до транспортного засобу Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 , просунув ліву руку через вікно в салон автомобіля та викрав гаманець «Swiss+Gear» темно-коричневого кольору, типу портмоне, у якому знаходилися гроші в сумі 100,00 грн, який лежав між передніми сидіннями біля ручки ручного гальма, тим самим таємно викрав чуже майно та в подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 650,00 грн.
Крім того, 31.07.2020 приблизно о 16 год 30 хв ОСОБА_3 проходив по вул. Центральній в смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, де біля будинку №41 помітив припаркований транспортний засіб Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , у якого було відчинене переднє праве вікно та в нього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме гаманця, який він помітив в салоні даного транспортного засобу, реалізуючи який та переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_3 підійшов до транспортного засобу Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 , просунув ліву руку через вікно в салон автомобіля та викрав гаманець «Swiss+Gear» темно-коричневого кольору, типу портмоне, у якому знаходилися посвідчення водія серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 . ОСОБА_3 , маючи умисел на умисне пошкодження офіційних документів, діючи в особистих інтересах, з метою знищення вказаних вище документів, обома руками розламав навпіл їх та викинув.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, тобто пошкодження офіційних документів, вчиненого в інших особистих інтересах.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків визнав повністю та підтвердив факт і обставини їх вчинення, так, як це зазначено вище.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.
При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначених кримінальних проступків доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого.
Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує, що обвинуваченим вчинено кримінальні проступки, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення кримінальних проступків, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 , які маються у матеріалах кримінального провадження встановлено, що він не працює, не одружений, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання селищним головою Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області характеризується негативно, як особа, яка веде аморальний спосіб життя, з сусідами стосунків не підтримує.
За таких обставин справи суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини зазначених вище статей.
При вирішенні питання про те, який із передбачених ч. 1 ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю кримінальних проступків, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи, що особою вчинено кримінальні проступки, дані про особу винного, ставлення винного до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, висловив жаль з приводу скоєного та готовність відшкодувати шкоду потерпілому, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на неї обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, які вважає необхідними та достатніми для його виправлення.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керується суд.
Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
За змістом п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді в т.ч. предметів, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до постанови інспектора СД Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 03.08.2020 вилучені гаманець темно-коричневого кольору, з написом «Swiss+Gear» схожий на шкіряний, всередині якого знаходились банківські картки, а саме: картка
«monobank VISA», картка «ПриватБанк Gold» та дисконтна картка, посвідчення водія
НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 зламане навпіл, та свідоцтво про реєстрацію транспортного
на автомобіль Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 , серія-номер НОМЕР_5 визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , а посвідчення водія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 , серія-номер НОМЕР_5 , які зламані навпіл долучені до матеріалів кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді від 05.08.2020 на зазначені вище речові докази накладено арешт.
Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377, 381-382 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1(одного) року обмеження волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 05.08.2020 - скасувати.
Речові докази:
-гаманець темно-коричневого кольору «Swiss+Gear», картка Монобанк VISA, картка Приватбанк Cold VISA, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_5 вважати повернутими йому;
-водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ на автомобіль Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 , які зламані навпіл залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1