Справа №639/4828/20
Провадження №1-кс/639/2053/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву захисника ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі в розгляді провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 21.07.2020р. про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 17.03.2020 року за № 0000460, -

в с т а н о в и в :

В провадженні слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 перебуває скарга захисника ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 21.07.2020р. про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 17.03.2020 року за № 0000460.

06.08.2020 року захисник адвокат ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_3 звернулись до суду із заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді вищевказаної скарги, посилаючись на те, що слідчим суддею по вказаному кримінальному провадженню ухвалювались рішення, серед яких є ухвала про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка була скасована ухвалою Харківського апеляційного суду та до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Отже, на думку адвоката ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_3 , слідчий суддя ОСОБА_6 має в даному кримінальному провадження упереджене ставлення та нахил в сторону обвинувачення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , підозрювані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід з підстав, зазначених вище, просили її задовольнити, вказуючи, що слідчий суддя ОСОБА_6 має сформовано позицію по кримінальному провадженню, що виключає можливість його участі у розгляді скарги сторони захисту.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив проводити судове засідання без його участі, в задоволенні заявленого відводу відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_6 просив розглядати заяву про його відвід без його участі.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, що з`явились в судове засідання, перевіривши доводи заявленого відводу, суд приходить до такого.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.

Згідно зі ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно вимог ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його небезсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Ті підстави, на які посилаються заявники у своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_6 не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості судді під час здійснення судового розгляду та не ставлять під сумнів його об`єктивність.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Обставин, які б викликали сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_8 і унеможливлювали винесення ним об`єктивного рішення у справі не встановлено, адже до суду не надано переконливих доказів упередженості та небезсторонності слідчого судді ОСОБА_8 щодо розгляду скарги захисника ОСОБА_5 .

Так, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи, оскільки наведені особою, яка заявила відвід обставини, не свідчать про упередженість, яка визначена п. 4 ст. 75 КПК України, а є лише власними припущеннями неаргументованими достатніми доводами.

Не згода з процесуальними діями та прийнятими рішеннями судді не є підставою для його відводу, передбаченою п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України.

Сторона вправі не погоджуватись із прийнятими рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій судді під час розгляду клопотання.

Подана заява про відвід фактично зводиться до незгоди з рішенням судді, постановленим в рамках того ж кримінального провадження, але під час вирішення іншого питання, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді навіть за умови, що вказане рішення було скасовано судом апеляційної інстанції внаслідок різної оцінки судом першої та апеляційної інстанції певних обставин (фактів).

Отже, судом не встановлено і стороною захисту не доведено наявності обставин, які викликали б сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_8 і унеможливлювали б винесення об`єктивного рішення у справі.

З урахуванням наведеного, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені нормами Кримінального процесуального кодексу України.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що заявлений відвід адвоката ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_3 , є необґрунтованим, обставин, що викликають сумнів у неупередженості слідчого судді під час розгляду не встановлено, в зв`язку з чим у задоволені заяви необхідно відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі в розгляді провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 21.07.2020р. про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 17.03.2020 року за № 0000460 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1