Справа № 953/8635/20
н/п 1-кс/953/8805/20
"19" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
16 листопада 2020р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2020 на належне їй майно, вилучене 23.06.2020 при обшуку автомобілю «Лексус» р.н. НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання власник майна посилався на невідповідність арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України; відсутність у неї процесуального статусу підозрюваної; відсутність подальшої потреби в арешті майна.
Представник власника майна до судового засідання не з`явилась, подала заяву, в якій клопотання підтримала, просила його задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності.
Прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явились, подали заяви, в яких при вирішення клопотання покладались на розсуд, просили справу розглянути за своєї відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, справи №1-кс/953/5088/20, доходить наступного:
26.06.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладений арешт на майно, належне ОСОБА_3 , вилучене 23.06.2020 при обшуку в автомобілі «Лексус» р.н. НОМЕР_1 (№1-кс/953/5088/20, а.с.94-104).
15.09.2020 вилучене при обшуках майно оглянуте слідчим, про що складений відповідний протокол.
Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Окрім того, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі Агосі проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Зважаючи на те, що з моменту арешту майна - 26.06.2020, тобто понад чотири місяці, ОСОБА_3 підозра не пред`явлена, вилучене при обшуках майно органом досудового розслідування оглянуте, слідчий суддя вважає, що засіб забезпечення кримінального провадження втратив свою актуальність, а тому підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст.ст.107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя: