Справа № 645/1642/19
Провадження № 1-кп/645/160/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000452 від 22.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Харкова, громадянина України, що має середню освіту, офіційно працюючого взуттьовиком, не одруженого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який має на утриманні матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , 16 лютого 2019 року близько 13 годині знаходився у кафе «Чарка», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б.24/17, де зустрів малознайомого ОСОБА_6 , після чого вони разом пішли в напрямку вул. Харківських Дивізій у м. Харкові, де зайшовши у двір будинку точної адреси під час судового розгляду не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний намір на заволодіння чужим майно шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном «Motorola XT 1550 Moto G (3 rd) Black, який належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, діючи умисно, ОСОБА_4 , скориставшись довірливими відносинами з ОСОБА_7 під приводом здійснення дзвінка попрохав останнього надати йому мобільний телефон «Motorola XT 1550 Moto G (3 rd) Black. Потерпілий, не усвідомлюючи злочинного наміру ОСОБА_4 , передав останньому свій мобільний телефон. Заволодівши таким чином вищевказаним мобільним, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/660СЕ-19 від 15.03.209 року 1821 грн., ОСОБА_4 роблячи вигляд, що здійснює дзвінок, відійшов на декілька метрів від потерпілого та впевнившись, що ОСОБА_7 за його діями не спостерігає з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим мобільний телефоном потерпілого на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1821 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, проступку, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що в лютому 2019 року зустрів малознайомого ОСОБА_8 у якого побачив мобільний телефон «Motorola». У ОСОБА_4 виник намір заволодіти даним телефоном, він попрохав потерпілого надати йому телефон для здійснення, начебто, дзвінку, взявши телефон, користавшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, пішов по своїм справам, після чого відніс мобільний телефон потерпілого до себе додому. Мобільний телефон потерпілого знаходився тиждень у нього вдома, до тих пір коли працівники поліції його вилучили.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпілий, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутності сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, проступку, суд вважає доведеною.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, згідно довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався, згідно довідки КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» на диспансерному обліку не перебуває, не одружений, працює взуттьовиком, має на утриманні матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів.

Згідно досудової доповіді філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без позбавлення або обмеження волі.
Судом, враховуються вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке на час його вчинення було віднесено законом до злочинів невеликої тяжкості, згідно змін, внесених Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, на теперішній час відносить до проступку, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 р.) передбачені наступні види покарань: штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Враховуючи те, що обвинувачений працює та запевнив суд, що має фінансову можливість і бажання понести передбачену законом відповідальність за вчинене і сплатити штраф у розмірі, визначеному судом, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.
При призначенні покарання суд враховує також положення ч. 2 ст. 5 КК України, згідно з якими закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, зважаючи на те, що Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року , який набув чинності 01.07.2020 року, посилено кримінальну відповідальність у виді штрафу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд вважає за необхідне при визначені розміру покарання застосувати положення Закону № 270-VI від 15.04.2008 р.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 р.) та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що згідно п.п. 7, 9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід Держави судові витрати за проведення судової експертизи № 6/660СЕ-19 від 15.03.2019 року в сумі 429,00 грн.
Речові докази: мобільний телефон «Motorola XT 1550 Moto G (3 rd) Black, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 - після набрання цим вироком законної сили, вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя