Провадження № 11-сс/824/6235/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 18.05.2020,-
В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 18.05.2020. Скаргу мотивовано тим, що 18.05.2020 ОСОБА_5 надіслав поштовим рекомендованим листом на адресу Державного бюро розслідувань, повідомлення про ймовірний злочин з боку посадових осіб Державного бюро розслідувань, яке було отримано довіреною особою адресата у точці доставки 20.05.2020. Проте зазначив, що незважаючи на обов`язок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за цією заявою відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, уповноваженими особами Державного бюро розслідувань такі дії не виконано.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні вищевказаної скарги.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що у заяві ОСОБА_5 не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінальних правопорушень. Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що в діях уповноважених осіб Державного бюро розслідувань відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_5 .
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Державного бюро розслідувань, які мають повноваження на внесення до ЄРДР відомостей про злочин, внести протягом 24 годин відомості з отриманого від ОСОБА_5 повідомлення про ознаки злочину від 18.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією «Невиконання судових рішень», ст. 382 КК України, розпочати досудове слідство і надати ОСОБА_5 витяг з ЄРДР про внесення таких відомостей. Окрім того, ОСОБА_5 просить проводити розгляд апеляційної скарги без його участі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що аргументуючи відмову у задоволенні скарги щодо зобов`язань Державного бюро розслідувань внести відомості із заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення, скоєне посадовими особами того ж ДБР за ст.382 КК України «Невиконання судових рішень», слідчий суддя послався на те, що у заяві про кримінальне правопорушення від 18.05.2020 не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які б свідчили про ознаки кримінальних правопорушень. Такий висновок суду спростовується матеріалами провадження, зокрема, копією заяви до ДБР від 18.05.2020 про кримінальне правопорушення, яку ОСОБА_5 надав суду разом зі скаргою, де зазначив час скоєння злочину, вірогідне місто скоєння злочину, особи, які можуть бути причетні до скоєння злочину, обставини скоєння і предмет злочину. Об`єктивними даними у заяві, які б свідчили про ознаки скоєного злочину, слугували відомості про те, що Держане бюро розслідувань вже рік не виконує ухвал слідчих суддів того ж Шевченківського районного суду міста Києва у кримінальних провадженнях №761/12438/19 від 28 березня 2019 року та № 761/18338/19 від 08 травня 2019 року, якими ДБР зобов`язувалося внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР та відкрити кримінальні провадження згідно ст.214 КПК України.
Також, апелянт звертає увагу на те, що посилання слідчого на відсутність у заяві доказів кримінального правопорушення з боку посадових осіб ДБР не передбачено ст.214 КПК України. Докази компетентно добувати лише слідство після відкриття кримінального провадження, а не стороння особа, тим паче, ст.214 КПК України вимагає від заявників лише відомості про ознаки кримінальних правопорушень.
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Колегія суддів зазначає, що строк апеляційного оскарження апелянт не пропустив, оскільки, оскаржувана ухвала постановлена без участі ОСОБА_5 , а тому, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Як вбачається з матеріалів провадження, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 25.09.2020 ОСОБА_5 отримав 09.11.2020 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 25.09.2020 року подав 13.11.2020 року, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, подане ним клопотання слід залишити без розгляду.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Однак, вказаному критерію оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.09.2020 не відповідає.
За змістом ч.1 ст.214 КПК України слідчий чи прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення злочину або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення злочину, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (в подальшому ЄРДР), розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати те, що приводами для внесення відомостей до ЄРДР є: заява чи повідомлення про вчинений злочин та самостійне виявлення слідчим чи прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення злочину.
Розглядаючи скаргу на бездіяльність слідчого чи прокурора в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, яка проявилась у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР слідчому судді необхідно з`ясувати те, чи була подана заява про вчинення злочину особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, а також те, вчинила чи не вчинила ця особа дії, передбачені ч1 ст.214 КПК України. Закон не регламентує вимог до змісту заяви про вчинення злочину та не передбачає можливості оцінки слідчим суддею сутності, достовірності і повноти заяви про вчинення злочину, а також можливості інших висновків слідчого судді, окрім тих, які стосуються предмету доказування при розгляді скарг указаної категорії.
Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що заява про вчинене кримінальне правопорушення є єдиною підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і лише після внесення таких відомостей слідчий або прокурор може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину чи з інших підстав, передбачених ст. 284 КПК України.
Відповідно до правової позиції, викладеної в п.п. 1.1 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за №9-49/0/4-17, визначений у ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Вказаних вимог закону слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_5 не дотримався. Зокрема, слідчим суддею були визначені вимоги до заяви про вчинення злочину та без належних на те правових підстав, було проведено ототожнення переліку відомостей, які вносяться до ЄРДР із змістом заяви про вчинення злочину, що є порушенням кримінального процесуального закону.
Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що заява/повідомлення про злочин від 18.05.2020 подана ОСОБА_5 відповідає вимогам ч.5 ст.214 КПК України та містить достатні відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 КК України.
Отже, виходячи з того, що слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва в ухвалі від 25.09.2020 року відобразив власну оцінку стосовно фактів, викладених у заяві ОСОБА_5 від 18.05.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, оцінивши їх як такі, що не вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, що є неприпустимим з огляду на стадію кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року і постановлення нової ухвали про часткове задоволення скарги ОСОБА_5 та зобов`язання уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 18.05.2020 року.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_5 , яка також містить і вимоги про зобов`язання відповідальної особи Державного бюро розслідувань надати заявнику відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що в даному випадку виходять за межі компетенції слідчого судді при розгляді скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 18.05.2020 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 18.05.2020 задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 18.05.2020.
Копію ухвали направити до Державного бюро розслідувань для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3