Дата документу 17.12.2020 Справа № 937/4108/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/1190/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №937/4108/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (з доповненням) прокурора на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК, задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистої поруки та призначено поручителями підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснено поручителям наслідки невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань, передбачених ч.5 ст.180 КПК.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки строком на 2 (два) місяці, тобто до 19 грудня 2020 року:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В апеляційній скарзі (з доповненням) прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 1120254 грн., посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Підозрюваний та захисник заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_11 звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.364 КК злочину, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, з визначенням розміру застави.

В клопотанні зазначено, що 15 жовтня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.364 КК злочину.

З посиланням на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст.183 КПК.

Разом з тим, як вбачається з ухвали, долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять доказів стосовно наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується й колегія суддів, а тому з урахуванням зазначених обставин та враховуючи наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а також того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, має на утриманні двох доньок, запобіжний захід у виді особистої поруки зможе унеможливити виникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК, та забезпечити належне виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Так, відповідно до положень ст.180 КПК особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема, ухвали слідчого судді, письмових зобов`язань, особам, які були визначені судом поручителями, було роз`яснено у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 та яке передбачене за нього законом покарання, а також їм були роз`ясненні їх обов`язки та наслідки їх невиконання та які обов`язки, відповідно до вимог ст.194 КПК, покладені на ОСОБА_7 . При цьому, поручителі підтвердили взяття на себе обов`язків та розуміння обсягу їх відповідальності та обов`язків як поручителів.

Надані апеляційній інстанції матеріали містять достатньо відомостей, які б давали підстави вважати, що визначенні судом першої інстанції особи як поручителі заслуговують на високій ступінь довіри.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК, та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є неспроможними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст.370 КПК.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_7 прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню, роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього відповідно до положень ст.194 КПК, а також роз`яснив поручителям наслідки невиконання покладених обов`язків відповідно до вимог ст.180 КПК.

Отже, необхідності обмеження права ОСОБА_7 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в контексті зазначеного кримінального провадження немає.

Колегія суддів враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після розгляду слідчим суддею клопотання та прийняття рішення про відмову у його задоволенні та застосуванні альтернативного запобіжного заходу.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого 19 жовтня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, самостійно за викликом апеляційного суду 8 та 17 грудня 2020 року з`явився до судових засідань з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу з внесенням застави. За час досудового розслідування жодних дій, спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванню, зі слів прокурора не вчиняв.

З огляду на зазначене судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик переховування також є мінімальним.

Даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного прокурором апеляційному суду не надано.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків на думку колегії суддів в більшій мірі ґрунтуються на припущеннях, що не відповідає вимогам закону.

Будь-яких доказів на користь існування зазначених вище ризиків, стороною обвинувачення не надано. На даний час свідки допитані, документи витребувані та отримані і є наявними у органів слідства.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли і апеляційна скарга (з доповненням) прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу (з доповненням) прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4