ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 585/5186/18 Номер провадження 11-кп/814/295/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст. 115 КК- О.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участі: прокурора ОСОБА_6 / в режимі відеоконференції/

захисника ОСОБА_7 / в режимі відеоконференції/

та обвинуваченого ОСОБА_8 / в режимі відеоконференції/

розглянувши в м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ромни, Сумської області, українець громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України і призначено покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту;

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати у зв`язку з проведенням: судової товарознавчої експертизи - в розмірі 429 грн.; судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 1144 грн.; судової трасологічної експертизи в розмірі 1001 грн., а всього на загальну суму 2574 грн.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 04 грудня 2018 року.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 01.12.2018 року близько 01 год. 00 хв., він перебуваючи в м. Ромни по вул. Руденка, поблизу будинку № 8А, у дворі загального користування, помітив легковий автомобіль чорного кольору марки «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, належний ОСОБА_10 , який був припаркований напроти під`їзду багатоповерхового житлового будинку. Оглянувши даний автомобіль ОСОБА_8 , зрозумів, що даний автомобіль не обладнаний сигналізацією та замкнений, пішов до місця свого проживання, де взяв із собою інструменти для відімкнення запірних пристроїв транспортного засобу та повернувся до місця, де знаходився автомобіль.

01.12.2018 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_8 , підійшов до автомобіля «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_1 , переконавшись, що його дії є таємними і за ним ніхто не спостерігає, викруткою зламав замок водійських дверцят даного автомобіля, потрапив до його середини, з`єднав провід та запустив двигун. Після чого перебуваючи за кермом транспортного засобу, та пересвідчившись, що за ними ніхто не спостерігає на автомобілі «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого згідно із висновком автотоварознавчої експертизи № 19/119/11-2/462е від 14.12.2017 становить 77910 грн., залишив місце вчинення злочину, повторно вчинивши незаконне заволодіння транспортним засобом шляхом крадіжки.

Крім того, 01.12.2018 близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи в м. Ромни в лісосмузі поблизу ставу «Гелєр», що біля с. Овлаші Роменського району Сумської області, в ході огляду ним автомобіля «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_1 , виявив в його багажнику компресор «Дорожна марка» моделі «DK31-001». Діючи умисно, таємно, непомітно для потерпілого та сторонніх осіб, ОСОБА_8 викрав його, після чого залишив місце вчинення злочину. В подальшому викраденим компресором розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_8 заподіяв майнову шкоду власнику викраденого компресора «Дорожна марка» моделі «DK31-001» ОСОБА_3 у розмірі 439 грн. 68 коп.

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати та постановити ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, оскільки вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2019 року постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як допущена неповнота судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а призначене йому покарання, в наслідок його суворості, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та її особі, а отже призначене з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд в мотивувальній частині вироку зазначив неправдиву обставину, а саме те, що «шкоду потерпілому не відшкодовано», що не відповідає дійсності, окрім цього судом допущено порушення його права на захист, не повно з`ясовано всі обставини справи, не досліджено протокол затримання його як підозрюваного від 02.12.2018 року, в той час коли він був затриманий 01.12.2018 року, не досліджено ухвалу слідчого судді від 03.12.2019 року, відповідно до якої він при проведенні досудового розслідування перебував під вартою з 02 по 17 грудня 2018 року.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 65 КК України, належним чином не врахував тяжкість вчиненого злочину, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, не мотивував, чому при наявності інших покарань, вважав що покарання у виді 5 років позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області ОСОБА_9 просить вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.08.2019 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту; за ч.2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна за цим вироком та 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 104 КК України з іспитовим строком 2 роки. Призначеного вироком Зарічного районного суду м.Суми від 05.08.2019 року, який виконувати самостійно. Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.02.2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України від відбування покарання на підставі ст. 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, 01.12.2018, тобто до ухвалення попереднього вироку Зарічного районного суду м. Суми від 05.08.2019 року, і покарання йому мало бути призначено за правилами ч.4 ст. 70 КК України. Проте, що суд першої інстанції, зазначивши у мотивувальній частині вирорку про ухвалення 12.02.2019 року Прилуцьким міськрайонним судом Ченігівської області та 05.08.2019 року Зарічним судом м. Суми обвинувальних вироків стосовно ОСОБА_8 , які не набрали законної сили. Призначаючи ОСОБА_8 покарання, не визначив остаточне покарання за сукупністю злочинів, як це передбачено ч.4 ст. 70 КК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи обвинуваченого та його захисника на підтримання своєї апеляційної скарги, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав частково, а апеляційну скаргу заступника прокурора області підтримав в повному обсязі, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, зберігаючи об`єктивність та неупередженість.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 289 та ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

Доводи обвинуваченого про упередженість суду, порушення його права на захист та неповноту судового розгляду колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, так як будь-яких доводів про упередженість суду обвинуваченим не наведено, відводів з цих підстав також заявлено не було.

В судовому засіданні суду першої інстанції постійно брав участь захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 , у зв`язку з чим твердження обвинуваченого про порушення його права на захист є безпідставним.

Доводи обвинуваченого про неповноту судового слідства є неспроможними, так як суд в судовому засіданні досліджує і оцінює тільки ті докази, які надаються сторонами.

Крім того, дані протоколу затримання, дані ухвали слідчого судді про арешт, а також ухвали слідчого судді про призначення експертиз не є доказами по справі для підтвердження винуватості особи, а є підставами для затримання, обрання запобіжного заходу чи призначення експертиз, у зв`язку з чим їх не дослідження не впливає на прийняття законного і обгрунтованого рішення, а тому апеляційна скарга обвинуваченого в цій частині не підлягає до задоволення.

При визначені виду та розміру покарання судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, але стосовно нього винесено два вироки, які на момент винесення даного вироку не набрали законної сили, його молодий вік, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, прийнято до уваги обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжує покарання, тобто суд врахував всі наявні обставини, в тому числі і ті на які вказує обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги процесуального прокурора про не врахування судом при призначенні покарання обставини що пом`якшує покарання, а саму відшкодування заподіяної шкоди, є безпідставними, так як з матеріалів справи вбачається, що потерпілому було повернуто автомобіль органами досудового розслідування, а нанесені йому матеріальні збитки не відшкодовані.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд при призначенні ОСОБА_8 покарання дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував всі загальні засади призначення покарання та призначив необхідне й достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому апеляційні скарги сторін в цій частинні не підлягають до задоволення.

Разом з тим доводи процесуального прокурора та заступника прокурора області про необхідність врахування покарань за вироками інших судів заслуговує на увагу.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні вироків ОСОБА_8 засуджений вироком Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2020 року за ч.2 ст. 289; ч.5 ст. 185; ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289; ч.3 ст. 289, 69, 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 лютого 2020 року ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289; ч.2 ст. 289, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Виходячи з вимог ч.4 ст. 70 КК України умовне покарання не може бути приєднано до реального покарання, у зв`язку з чим зазначені вироки повинні виконуватись самостійно.

Враховуючи, що становище ОСОБА_8 не погіршиться, колегія суддів вважає за можливе в порядку ст. 404 КПК України вирок суду уточнити, зазначивши про самостійне виконання вироку Зарічного районного суду м. Суми та Прилуцького міськрайонного суду.

За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, апеляційні скарги процесуального прокурора та заступника прокурора Сумської області задовольнити частково, але вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.08.2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги прокурора Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

В порядку ст. 404 КПК України даний вирок суду уточнити, зазначивши, що вирок Зарічного районного суду м. Суми від 05.08.2019 року стосовно ОСОБА_8 та вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.02.2019 року стосовно ОСОБА_8 підлягають самостійному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

С У Д Д І:
ОСОБА_12 .Рябішин.