ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2442/20 Справа № 201/1948/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000007 від 03 січня 2018 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2020 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що під час підготовчого судового засідання, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних потерпілої, оскільки за результатами виклику останньої до суду шляхом надіслання судових повісток поштовими повідомленнями на адресу проживання зазначеної в обвинувальному акті судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 за зазначеною у обвинувальному акті адресою не проживає, оскільки, по-перше, жодної інформації щодо належного повідомлення про вручення судової повістки починаючи з дати надходження обвинувального акту до провадження суду по теперішній час не надходило, що вже свідчить про порушення стороною обвинувачення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, по-друге, надійшла довідка з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУДМС України в Дніпропетровській області, в якій зазначено, що потерпіла за вказаною адресою не зареєстрована. При цьому, дана невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей не може бути усунута судом та позбавляє можливості суд належним чином повідомити потерпілу про час і місце проведення судового засідання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для виконання ст. ст. 314, 315 КПК України, в іншому складі суду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом допущено істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, оскільки матеріали судового провадження не містять документів, які підтверджують те, що потерпіла належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, так як документи, які б підтверджували факт направлення та факт отримання потерпілою судової повістки про дату та час призначення слухання кримінального провадження, в матеріалах провадження відсутні.
Крім того, прокурор зазначає, що матеріали судового провадження не містять жодного офіційного документу (як то інформація з адресно-довідкового бюро в системі Міністерства Внутрішніх справ України, зняття реєстрації з місця проживання, тощо) на підтвердження того, що на момент складання та затвердження обвинувального акта, ОСОБА_10 тривалий час не проживала за місцем його мешкання.
Крім того, потерпіла ОСОБА_10 з`являлась до суду та написала заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, що підтверджується журналом судового засідання від 19.06.2018 року.
Разом з тим, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, потерпіла ОСОБА_10 з`являлася до слідчого при виконанні слідчих та процесуальних дій, як то допиту потерпілої від 03.01.2018 року , огляд телефону за участі потерпілої ОСОБА_10 від 17.01.2018 року, протокол слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_10 від 21.02.2018 року, ознайомленні з матеріалами досудового розслідування та виконанні вимог ст. 290 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила її задовольнити в повному обсязі.
Захисник заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості як анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, отримавши 20.04.2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, призначив підготовче судове засідання на 26.04.2018 року, однак через неявку в судові засідання потерпілої підготовче судове засідання неодноразово відкладалося. Судом було вчинено всі передбачені законом дії щодо виклику потерпілої в судові засідання. Крім того, 26.02.2019 року до суду першої інстанції повернувся конверт з повідомленням без вручення потерпілій.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2019 року обвинувальний акт було повернуто прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, для усунення виявлених недоліків, а саме для встановлення фактичного місця проживання потерпілої, проте ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01.08.2019 року було призначено новий розгляд справи в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів провадження, 02.09.2019 року до суду першої інстанції вдруге надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Так, згідно обвинувального акту потерпіла ОСОБА_10 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак, як було встановлено під час підготовчого судового засідання, потерпіла за вказаною адресою не проживає.
Такий висновок ґрунтується на тому, що потерпіла ОСОБА_10 на жодне з призначених до розгляду підготовчих судових засідань не з`являлася, причини її неявки суду не були відомі.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів для забезпечення прибуття потерпілої до суду, а саме, направлялись судові повістки та запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про встановлення місця проживання ОСОБА_10 .
Однак, згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 20.09.2019 року, яка надійшла до суду першої інстанції 27.09.2019 року, потерпіла не значиться за вказаною в обвинувальному акті адресою (т. 2 а.с. 10).
Крім того, 29.10.2019 року, 03.12.2019 року, 21.01.2020 року, 02.06.2020 року до суду першої інстанції повернулися конверти з повідомленням без вручення потерпілій (т. 2 а.с. 25, 26, 29, 30, 45, 46, 54, 55).
Проаналізувавши встановлені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що місце проживання потерпілої ОСОБА_10 органом досудового розслідування фактично не встановлено і суд першої інстанції використав усі передбачені законом можливості для забезпечення присутності потерпілої під час розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні, однак вони не дали належних результатів, і це, позбавляє можливості суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його по суті в розумні строки.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі в частині того, що фактичним місцем проживання потерпілої ОСОБА_10 є саме адреса, вказана в обвинувальному акті, так як потерпіла ОСОБА_10 з`являлася до слідчого при виконанні слідчих та процесуальних дій, таких як допиту потерпілої від 03.01.2018 року, огляд телефону за участі потерпілої ОСОБА_10 від 17.01.2018 року, слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_10 від 21.02.2018 року, при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування та виконанні вимог ст. 290 КПК України, не заслуговують на увагу, і є такими що спростовуються вище вказаними встановленими обставинами, які свідчать про те, що за вказаною в обвинувальному акті адресою потерпілої, остання не проживає і встановити її місце проживання не надається можливим.
Невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання потерпілої ОСОБА_10 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, за участю потерпілої провести підготовче судове засідання, та перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання потерпілої, та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. А доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.
З урахуванням вищенаведеного, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2020 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4