У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2020 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_3 звернувся із скаргою на бездіяльність Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 04 березня 2020 року він звернувся до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яке було зареєстроване у журналі ЄО №14055 04 березня 2020 року. Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та зобов`язано слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві виконати вимоги, передбачено ст. 214 КК України, за заявою ОСОБА_3 від 04 березня 2020 року (ЖЄО №14055 від 04 березня 2020 року).
Згідно витягу з ЄРДР № 0002410 02 квітня 2020 року внесені відомості за ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва №755/3837/20 з приводу шахрайських дій колишньої дружини ОСОБА_3 (ЄО 21016 від 02 квітня 2020 року) за ч. 4 ст. 190 КК України. Зазначені дії слідчого заявник вважає ігноруванням ухвали слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки внесена інформація не за заявою №14055, а за заявою - № 21016. У зв`язку із чим просить зобов`язати слідчого виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести відомості до ЄРДР за заявою про злочин № 14055 від 04 березня 2020 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав зазначену скаргу та просив її задовольнити.
Особи, бездіяльність яких оскаржується, в судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.
Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, матеріали перевірки за зверненням, слідча суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та зобов`язано слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві виконати вимоги передбачені ст. 214 КПК України, за заявою ОСОБА_3 від 04 березня 2020 року (ЖЄО №14055 від 04 березня 2020 року).
Як вбачається із даної скарги ОСОБА_3 просить повторно зобов`язати слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України за заявою від 04 березня 2020 року, що зареєстрована у ЖЄО №14055.
Згідно ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: SovtransavtoHolding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).
Згідно пунктів 33 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraineno. 24465/04 від 19.02.2009) одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.
Зважаючи на те, що за заявою ОСОБА_4 №14055 від 04 березня 2020 рокурозглянуто скаргу на бездіяльність слідчих Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року, при цьому повторний розгляд скарги порушить принцип правової визначеності, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. 8, 21, 214, 303-307, 309 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала слідчої судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, у відповідності до рішенням Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018(1644/18).
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 год 00 хв 26 серпня 2020 року.
Слідча суддя: ОСОБА_1