Справа № 461/9416/20
Провадження № 1-кс/461/7410/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові погоджене із прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 клопотання слідчого ВР ЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000865 від 11.11.2020 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Борислав, Львівської області, громадянину України, українцю, з середньою освітою, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимому, працюючому водієм у МКП «Транс-Екіпаж», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000865 від 11.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, що дає підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України. Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає, а тому просить дане клопотання задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий кожен окремо підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягатиме у забороні залишати житло у певний період доби.

Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України і воно отримано підозрюваним 12 листопада 2020 року о 13 годині 20 хвилин. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч. 2 ст. 184 КПК України проведений більш, ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За умовами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

11 листопада 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, по підозрі у скоєнні останнім тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру 12 листопада 2020 року о 11 годині 55 хвилин у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що є тяжким злочином, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно положень статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, приймає до уваги вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, що на думку суду має місце в цій справі.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою, відповідно до якого зафіксована слідові інформація вчиненого кримінального провадження, показаннями підозрюваного, який повідомив, що на момент ДТП був водієм транспортного засобу, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, та яке згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, суд бере до уваги, що останній позитивно характеризується з місця проживання та роботи, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні батьків похилого віку, є раніше не судимим на підставі ст. 89 КК України, та те, що він після моменту ДТП надавав медичну допомогу, сприяв досудовому розслідуванню.

Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, не доведено, що перебуваючи на волі підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих чи експертів, перешкоджати кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, що відповідно до вимог ст.183 КПК України давало б підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішення неодноразово зазначав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Взяття під варту ніколи не повинно бути видом міри попередження, що застосовується в обов`язковому порядку абсолютно до всіх. Цей захід повинен розглядатися як виняткова міра і лише у випадку суворої необхідності. На цьому наголошується в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (65) 11 від 9 квітня 1965 р. "Взяття під варту".

У п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13, наголошується, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вказане, відповідно до вимоги ст. 178 КПК України, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, відсутність у нього судимостей згідно ст. 89 КК України, наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, позитивні характеристики з місця проживання та роботи, у якого на утриманні батьки пенсіонери, суд приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки з урахуванням обставин, викладених у ст.178 КПК України, встановлено, що у даному випадку достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобово домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання: АДРЕСА_1

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

1.прибувати до слідчого ВР ЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2.утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими та експертами у кримінальному провадженні;

3.цілодобово не відлучатись із населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

4.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та/або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що вищезазначені обов`язки покладаються на нього на строк до 13.01.2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу для виконання направити начальнику Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Зобов`язати Дрогобицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до вимог ч.4 ст.181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 до якого застосований домашній арешт і повідомити про це слідчому.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий судя ОСОБА_1