Провадження №1-кс/127/8166/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке мотивував тим, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 25.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2020 було накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000229 від 25.06.2020, вилучені 12.08.2020 в ході проведення обшуку за місцем здійснення діяльності ПП «ГРАН СЕРВІС» (, керівник: ОСОБА_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «S9» s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ № 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ № 2: НОМЕР_3 , з SIM-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , що перебував у користуванні ОСОБА_3 , який поміщено до спеціального номерного сейф-пакета № INZ2035341; грошові кошти у загальній сумі 115 800,00 грн. (банкноти номіналом 500 грн. у кількості 100 шт., банкноти номіналом 200 грн. у кількості 329 шт., серії та номери яких зафіксовано в ході проведення обшуку шляхом здійснення відеозапису), які поміщено до спеціального номерного сейф-пакета №INZ2035342; блокнот з рукописними записами із наявними в ньому різного роду чеками про здійснення грошових переказів, здійснених ОСОБА_3 та різного роду відомості із зазначенням державних номерних знаків автомобілів, вантажів, пунктів призначення тощо, всього на 58 арк., які поміщено до спеціального номерного сейф-пакета № INZ2035343.
20.08.2020 ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Сторона захисту зазначає, що в межах кримінального провадження невстановлена завдана матеріальна шкода, а вилучене під час обшуку майно не є знаряддям вчинення злочину, оскільки не використовувалось для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення.
На підставі викладеного просить клопотання задовольнити, арешт скасувати.
Адвокат ОСОБА_4 та його підзахисний ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задоволити.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки арештовані грошові кошти є предметом конфіскації.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Згідно зі ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 25.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2020 було накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000229 від 25.06.2020, вилучені 12.08.2020 в ході проведення обшуку за місцем здійснення діяльності ПП «ГРАН СЕРВІС» (, керівник: ОСОБА_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «S9» s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ № 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ № 2: НОМЕР_3 , з SIM-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , що перебував у користуванні ОСОБА_3 , який поміщено до спеціального номерного сейф-пакета № INZ2035341; грошові кошти у загальній сумі 115 800,00 грн. (банкноти номіналом 500 грн. у кількості 100 шт., банкноти номіналом 200 грн. у кількості 329 шт., серії та номери яких зафіксовано в ході проведення обшуку шляхом здійснення відеозапису), які поміщено до спеціального номерного сейф-пакета №INZ2035342; блокнот з рукописними записами із наявними в ньому різного роду чеками про здійснення грошових переказів, здійснених ОСОБА_3 та різного роду відомості із зазначенням державних номерних знаків автомобілів, вантажів, пунктів призначення тощо, всього на 58 арк., які поміщено до спеціального номерного сейф-пакета № INZ2035343.
20.08.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі потреби досудового розслідування виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, арешт було накладено обґрунтовано, досудове розслідування не завершено та проводяться слідчі та процесуальні дії спрямованні на встановлення обставин кримінального провадження.
Відповідно до ст.ст.22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане майно, належить підозрюваному, до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого застосування до підозрюваного конфіскації майна, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що арешт було накладено обґрунтовано і на даний час законних підстав для скасування арешту не вбачається.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.107, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя