Справа № 761/8941/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про скасування постанови старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 02 червня 2016 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002443 від 06 листопада 2015 року,за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.27, ст.340 КК України,

ВСТАНОВИВ :

24 березня 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла зазначена скарга, яка мотивована тим, що Генеральною прокуратурою України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002443 від 06 листопада 2015 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ст.340 КК України.
12 березня 2020 під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороною захисту виявлено, що постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 02 червня 2016 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено на підставі пункту 2 частини 1 статті 280 КПК України до моменту встановлення місцезнаходження підозрюваного, якого оголошено з розшук.
Вказану постанову захисник ОСОБА_3 вважає такою, що винесена безпідставно та в порушення вимог ст.280 КПК України, оскільки підстав, визначених ст.281 КПК України для розшуку ОСОБА_5 не існувало, оскільки останній не набув статусу підозрюваного, враховуючи, що підозра йому була складено слідчим, однак, не вручена та матеріали кримінального провадження не містять відповідних доказів вручення йому письмового повідомлення про підозру, слідчим перед винесенням постанови про оголошення розшуку від 24 листопада 2015 року не вжито жодних заходів, передбачених КПК України щодо виклику ОСОБА_5 на вимогу слідчого, прокурора.
У зв`язку з чим захисник просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про зупинення 02 червня 2016 року досудового розслідування.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, оскільки зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні було безпідставним.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти поданої скарги та пояснив, що постанова є законною та підстав для скасування її немає.
Заслухавши доводи захисника ОСОБА_3 , прокурора, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
02 червня 2016 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 зупинено досудове розслідування кримінального провадження № 0002443 від 06 листопада 2015 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ст.340 КК України у зв`язку з переховуванням підозрюваного.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про зупинення досудового розслідування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.
Згідно ч.4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до частини першої статті 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновляється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.
Прийняття рішення про зупинення досудового розслідування кримінального провадження можливе лише після виконання всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе. (ч.2 ст.280 КПК України).
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, прокурора, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
В ході судового розгляду скарги встановлено, що згідно постанови від 02 червня 2016 року досудове розслідування кримінального провадження зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного, однак в оскаржуваній постанові, в супереч частини другої статті 280 КПК України не вказано, що до зупинення досудового розслідування слідчим виконано всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного.
Крім того, оскаржуване процесуальне рішення прокурора прийнято у формі постанови, яка може вважатися чинної, в разі відповідності її законодавчим вимогам, які до неї ставляться частиною п`ятою статті 110 КПК України, згідно якої постанова прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу ; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. При цьому, в порушення вказаних вимог, в оскаржуваній постанові не зазначено ім`я і по батькові прокурора, який виніс постанову, в ній також відсутні відомості про час прийняття постанови, а зазначена лише дата її прийняття, що не є тотожними поняттями, а також належним чином не обґрунтовано мотиви прийняття такого рішення з та посиланням на положення КПК України та не зазначено особу, якій належить виконати постанову.
У зв`язку з чим, слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова прийнята без дотримання вимог п.1, 2, 3 ч.5 ст.110 КПК України та без обґрунтування підстав, визначених частиною другою статті 280 КПК України.
Щодо вимог скарги в частині зобов`язання уповноважену особу вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про зупинення 02 червня 2016 року досудового розслідування, то вимога в цій частині не обґрунтована ініціатором скарги та виходить за межі розгляду скарги, якою оскаржується процесуальне рішення, у зв`язку з чим підстав для його задоволення слідчий суддя не вбачає.
За таких обставин, дана скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 110, 280, 303, 304, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 02 червня 2016 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002443 від 06 листопада 2015 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ст.340 КК України- задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 02 червня 2016 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002443 від 06 листопада 2015 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ст.340 КК України.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1