Провадження №1-кп/523/1285/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000298 від 15.02.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодинче Жидачівського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого офіційно сантехніком в ЖЕК «Пересипьский», раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -

Встановив:

15.02.2019 року приблизно о 9:30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті, розташованому по вул. Ак. Воробойва та вул. Одеській у м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих мотивів, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка йшла йому назустріч, тримаючи в руках мобільний телефон, шляхом ривку заволодів мобільним телефоном марки «Iphone 8+» в корпусі рожевого кольору імей: НОМЕР_1 вартість якого відповідно до товарного чеку за № НОМЕР_2 від 28.06.2018р. становить 25702,20 гривень, належного потерпілій, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 25702,20 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті день вранці 15.02.2019 року проходив по вул. Воробойва у м. Одесі, назустріч йому йшла дівчина з мобільним телефоном в руках, спонтанно у нього виник намір на викрадення чужого майна, порівнявшись з потерпілою, вирвав з її рук телефон та став тікати з місця скоєння злочину. В подальшому телефон продав за 1200 гривень на радіо ринку, розпорядившись отриманими грошима на власний розсуд.

Причини свого вчинку пояснити не зміг, вину визнає повністю, висловлюючи щире каяття, запевняючи, що більше не буде вчиняти протиправних дій.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої та її законного представника, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень, в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.186 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, а також мотивацію вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочин, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивні плани на майбутнє, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, негативне відношення до скоєного діяння, бажання вести законослухняний спосіб життя, просив вибачення за вчинене, що говорить про усвідомлення своєї провини та каяття.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000298 від 15.02.2019р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, з урахуванням санкції ч.1 ст.186 КК України, оцінюючи обставини, характер, ступінь тяжкості, спосіб та мотив вчиненого злочину, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, те, що він офіційно працює, має постійний заробіток, місце проживання, позитивні плани на майбутнє, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальних претензій та тяжких наслідків, враховуючи його вік, поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він оступився, в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, наявність мотивації та бажання в подальшому вести законослухняний спосіб життя, що говорить про те, що він став на шлях виправлення, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, приймаючи до уваги думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали слідчого судді припинив свою дію 12.10.2020р. В подальшому під час судового провадження за відсутністю клопотань учасників процесу щодо ОСОБА_4 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, запобіжний захід не обирався. Враховуючи прийняте судом рішення про призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем проживання засудженого.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 припинив свою дію, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження №0000298 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2019 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: