Справа № № 585/2640/20
Номер провадження 1-кп/585/370/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
14 грудня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000527 від 26.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст.185 КК України

встановив:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовдення застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 в той час, коли на розгляді у Солом`янському районному суді м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, за вчинення ним корисливого злочину проти власності на території м. Києва за ч.1 ст. 187 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти на власності на території м. Ромни, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних в ході досудового розслідування, зокрема:

1)витягом з ЄРДР за №0000527 від 26.08.2020;

2)протоколами допиту потерпілого;

3)протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ;

3)протоколами огляду місця події;

4)протоколом обшуку;

5)протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_6 .

6)постановою про приєднання предметів до провадження як речовий доказ;

7)іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового слідства встановлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчините інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 , від органів досудового розслідування та суду, зазначено, що останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого Кримінальним кодексом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років. Також ОСОБА_4 , являється мешканцем іншої області, може виїхати за межі постійного проживання тим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому ОСОБА_4 , розуміє невідворотність покарання за інкримінований йому злочин та реальність покарання у вигляді виключно позбавлення волі. Вищезазначене дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, щоб уникнути покарання.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зазначено, що в ході досудового розслідування не встановлено місця знаходження приладів та елементів керування для відчинення автомобілів, які ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначено, що в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні. Незаконний вплив може бути пов`язаний із соціальними, індивідуальними, психологічними та іншими обставинами, що характеризують особу підозрюваного.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що ОСОБА_7 , підозрюється в вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вказане свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій та дає слідству достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 продовжить свою девіантну поведінку та може вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як офіційного джерела доходу він не має.

Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці позбавлення волі.

Застосування будь-якого іншого, більш мякого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 не зможе запобігти ризикам, наведеним у вказаному клопотанні.

Щодо визначення застави прокурор ОСОБА_3 зазначила про можливість її внесення в розмірі 30100 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 заперечували щодо клопотання прокурора, посилаючись на те, що воно є необґрунтованим, зокрема, недоведено наявність ризиків на які посилається прокурор переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілих, свідків. Також, зазначили, що на утриманні у обвинуваченого перебуває хвора мати та клопотали про обрання до обвинуваченого більш м?якого запобіжного захожу у вигляді домашнього арешту. Щодо застави клопотали про зменшення її розміру.

Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно ч.3,5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме: до 19 грудня 2020 року.
У зв`язку з продовженням розгляду даного кримінального провадження та спливом 19 грудня 2020 року строку з дня застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання його під вартою.
Суд не вбачає підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на більш м`який, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1,2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, судом враховано, що обвинувачний ОСОБА_4 , має задовільний стан здоров?я, є раніше судимою особою, за корисливий злочини (вироком Луцького міського суду Волинської області за ч.1 ст. 185 КК Ураїни до громадських робіт 80 годин), до суду відносно обвинуваченого було направлено 31.03.2019 року кримінальне провадження №12019-1-0-0090/000190 від 09.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та 29.07.2019 року кримінальне провадження №12018-1-0-0070/004945 від 28.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України та наразі ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, офіційного доходу не має, що свідчить про те, що обвинувачений для себе відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а тому є особою яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджує про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, що дає підстави вважати про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду.

В ході досудового розслідування не встановлено місця знаходження приладів та елементів керування для відчинення автомобілів, які ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що дає підстави вважати про існування ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу може незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. Незаконний вплив може бути пов`язаний із соціальними, індивідуальними, психологічними та іншими обставинами, що характеризують особу підозрюваного, що дає підстави вважати про існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, суд вважає, що для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, та в зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1,2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою, з альтернативою внесення застави, в мінімальному розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи його матеріальний стан. Зменшення мінімально встановленого розміру застави ст. 182 КПК України не передбачено.

На підставі положень ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд, -

постановив:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб, а саме: до 15 год. 30 хв. 11 лютого 2021 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 20 (двадцяти п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю або суд.

На підставпі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 14 лютого 2021 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1