ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1154/20 Справа № 172/302/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0000121 від 30 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді відмовлено представнику потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Васильківського Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000121 від 30 березня 2020 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що СВ Васильківським ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000121 за ч.1 ст. 164 КК України, яке 30 березня 2020 року постановою слідчого закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 01 квітня 2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП(несплата аліментів). Також встановлено, що боржник не має права власності на нерухоме майно, автотранспорт чи земельні ділянки, та в період з травня по червень місяць 2020 року виплачував ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2126, 06 грн, 1148, 43 грн та 5220,15 грн. У зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого є законною, так як досудове розслідування проведено всебічно, повно і неупереджено, оскільки встановлено, що в діях ОСОБА_8 відсутні ознаки складу злочину, передбачені ст. 164 КК України, як злісність та прямий умисел від сплати аліментів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Також, ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді від 04 серпня 2020 року вказуючи, що рішення було постановлено без її участі, а копію ухвали було отримано лише 07 серпня 2020 року.
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що в діях ОСОБА_8 наявні ознаки склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, такі як злісне ухилення та прямий умисел несплати аліментів, так як рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровській області від 09 жовтня 2009 року встановлено, що ОСОБА_8 повинен сплачувати ОСОБА_6 в розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, однак останній тривалий час, а саме за одинадцять років грошові кошти не сплачує і має заборгованість більше ніж 147 тис грн.. При цьому апелянт вказує про відсутність фактів пошуку ОСОБА_8 офіційного заробітку, так як це не підтверджено документально.
Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України, ОСОБА_6 до апеляційного суду не прибула, про дату, час і місце апеляційного перегляду повідомлена належним чином, до початку перегляду надіслала заяву в якій просила проводити судове засідання без її участі, вимоги апеляційної скарги підтримала, що на переконання апеляційного суду не перешкоджає перегляду.

Заслухавши головуючого суддю, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, рішення слідчого судді, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Висновки слідчого судді щодо законності та обґрунтованості постанови слідчого про закриття кримінального провадження, апеляційний суд вважає правильними.

Пункт 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Із матеріалів скарги видно, що СВ Васильківським ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000121, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, в якому 30 березня 2020 року слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Так, під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 згідно розрахунком державного виконавця Васильківського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі 147 188, 77 грн. Згідно з інформації реєстраційних органів за ОСОБА_8 не зареєстровано право власності на нерухому майно, автот-моторанспорт, земельні ділянки. 01 квітня 2020 року ОСОБА_9 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП Васильківським районним судом Дніпропетровської області до 200 годин виконання суспільно корисних робіт. Як видно з платіжних доручень від 06 травня 2020 року та 16 червня 2020 року, що Васильківським РВ ДВС на ім`я ОСОБА_6 перераховано грошові кошти в сумі 2126, 06 грн., 1148, 43грн., 5220, 15 грн. з призначенням платежу Аліменти стягнуті з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 . Тобто, зібрані в ході досудового розслідування дані свідчать, що слідчий дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності об`єктивних даних про злісне ухилення ОСОБА_8 від сплати аліментів на неповнолітню дитину, а відповідно і відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 КК України.
При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , що ОСОБА_8 тривалий час не сплачував аліменти, а також те, що відсутня інформація про пошуки роботи останнім. Відповідно до ст. 164 КК України, ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад злочину лише у випадку, коло воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Не може визнаватися злісним ухилення від сплати аліментів чи злісним ухилення від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, не виділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку з їх відсутністю тощо. Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП. В подальшому виплачував аліменти ОСОБА_6 , що свідчить про відсутність умислу на злісне ухилення від сплати аліментів.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року, якою відмовлено представнику потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Васильківського Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000121 від 30 березня 2020 рок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4