Справа № 542/1027/20
Кримінальне провадження № 1-кп/542/198/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2020 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
09.08.2020 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , де з дозволу ОСОБА_7 , матері ОСОБА_6 , ОСОБА_4 сів до автомобіля марки Москвич 2140-54, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, належного ОСОБА_6 . Перебуваючи в салоні автомобіля, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння автомобілем, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою потрапив до салону автомобіля, де наявним ключем у замку запалення завів двигун та поїхав з домогосподарства ОСОБА_6 в невідомому напрямку, без дозволу власника.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволодів автомобілем марки Москвич 2140-54, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, який належить ОСОБА_6 . Вартість автомобіля відповідно до висновку експерта № 114/20 від 11.08.2020 року становить 18400 грн.
Автомобілем в подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
26 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000363 від 09.08.2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, в зв`язку з тим, що потерпілим ОСОБА_6 було заявлено та підтверджено те, що матеріальна шкода вказаним кримінальним правопорушенням відшкодована повністю, він повідомляє та підтверджує, що не має жодних претензій до обвинуваченого з приводу вчиненого останнім кримінального правопорушення.

Сторони угоди узгодили покарання для обвинуваченого, за вчинення кримінального правопорушення, в межах санкції ст. 289 ч. 1 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення і прохав її затвердити. При цьому обвинувачений пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 прохає угоду затвердити.

Потерпілий ОСОБА_6 угоду про примирення підтримує.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечує щодо затвердження судом угоди про примирення, захисника обвинуваченого, перевіривши угоду, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином, умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, покарання, про призначення якого дійшли згоди сторони угоди, визначене в межах санкції ст. 289 ч. 1 КК України, не суперечить інтересам суспільства.

Також угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.

Статтею 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок суд повинен серед іншого вирішити питання про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо процесуальних витрат.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час розслідування даного злочину у справі було проведено судово-трасологічну експертизу, вартість проведення якої становить 980,70 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.

Вирішуючи питання речових доказів, суд враховує вимоги ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 серпня 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000363 від 09.08.2020 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Судові витрати у справі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп., вартість проведення судово-трасологічної експертизи, стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази футболку чоловічу з коротким рукавом, чоловічу сумку чорного кольору, банківську картку «ПриватБанк», шість відрізків паперу різного розміру з різноманітними записами, фіскальний чек ПН55, розрахункову книжку «Енергозбут» № НОМЕР_2 , чоловічий гаманець по типу шкіряного чорного кольору, блокнот з різноманітними записами, картку платника податків № НОМЕР_3 , що передані до кімнати речових доказів при Новосанжарському ВП ГУНП в Полтавській області, знищити; паспорт громадянина України № НОМЕР_4 від 24.11.2017 року на ім`я ОСОБА_4 , що переданий до кімнати речових доказів при Новосанжарському ВП ГУНП в Полтавській області, повернути ОСОБА_4 ; транспортний засіб марки Москвич 2140-54, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , та ключі від транспортного засобу, що передані на зберігання під письмову розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1