У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2020 Справа №607/17067/20

09 жовтня 2020 року

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при секретарі судового засідання Бойко І.І., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури Напастюка Ю.В., про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури Напастюк Ю.В. звернувся до суду в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100 від 06.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, із клопотанням про арешт майна.

Зокрема, просить накласти арешт на автомобіль марки «Lanos TF69Y», синього кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_1 , шляхом заборони його відчужування, розпорядження та користування.

Крім того, просить дозволити вилучення транспортного засобу марки «Lanos TF69Y», синього кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 та поміщення його на територію спеціального арешт майданчика, що в с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області на термін, який необхідний для проведення слідчих(розшукових) дій.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 06.04.2019 року близько 00:40 год. двоє невідомих осіб діючи за попередньою змовою перебуваючи по вул. Брюкнера, 2 в м.Тернополі незаконно заволоділи автомобілем марки "Daewoo Lanos TF69Y", синього кольору, шасі № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , чим спричинили ОСОБА_2 матеріальну шкоду на суму 80 000 грн.

За даним фактом 06 травня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0001100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Під час проведення оперативно-розшукових заходів, місцезнаходження транспортного засобу марки «Lanos, TF69Y», синього кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 стало відоме.

Вказаний автомобіль було передано на зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Власником транспортного засобу марки «Lanos TF69Y», синього кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_1 .

Посилаючись на наведене та те, що автомобіль марки«Lanos TF69Y», синього кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 є об`єктом кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і іншим шляхом не можливо отримати доступ до вказаного транспортного засобу для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, з метою збереження речових доказів, а відтак повноту та всебічність розслідування даного кримінального провадження, прокурор просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.

В силу вимог ч.1 ст.172 КПК, неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, арешт майна.

Відповідно до вимог ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається, у тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені ст. 171 КПК України.

Так, із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Перевіривши клопотання прокурора про арешт майна на відповідність вимогам закону, слідчий суддя встановив, що воно подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Встановлено, що у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні належні докази про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем майна, на яке прокурор просить накласти арешт, зокрема на транспортний засіб «Lanos TF69Y», синього кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником даного транспортного засобу є ОСОБА_1 .

Однак, як вбачається із письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 07.04.20219 року та письмових пояснень ОСОБА_3 від 06.05.2019 року, власник вищевказаного автомобіля ОСОБА_4 помер.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що останні є спадкоємцями майна спадкодавця ОСОБА_4 та за ними, на підставі судового рішення, визнано право власності на даний транспортний засіб по 1 /2 частини. На даний час спірний транспортний засіб перебуває у володінні ОСОБА_3 .

Однак, прокурором не долучено до матеріалів клопотання вказаних документів щодо визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності на даний транспортний засіб.

Відсутність вказаних документів позбавляє слідчого суддю можливості перевірити обгрунтованість поданого клопотання та необхідність накладення арешту, оскільки власником транспортного засобу згідно поданих документів зазначено ОСОБА_4 , а заявником згідно відомостей з ЄРДР є ОСОБА_2 .

В силу вимог ч. 2 ст. 173 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 173 КПК, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.131 КПК, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

В силу вимог ч. 3 ст. 131 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Однак, прокурором, в супереч вищенаведеним вимогам закону, не обґрунтовано та не доведено необхідності накладення арешту на спірний транспортний засіб, який на даний час перебуває у володінні ОСОБА_4 , який згідно пояснень свідка є власником Ѕ частини даного автомобіля.

Крім того, згідно з вимогами ч.3 ст.168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Встановлено, що прокурор зазначив, що транспортний засіб «Lanos TF69Y», синього кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 є тимчасово вилучений.

Однак, в порушення вимог ч.3 ст.168 КПК України будь-яких доказів, на підтвердження власних тверджень прокурором не долучено, зокрема відповідного протоколу.

Більше того, у змісті клопотання прокурор посилається на вимоги ст.167 КПК України щодо тимчасово вилученого майна, однак у прохальній частини просить дозволити вилучити транспортний засіб із володіння ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури Напастюка Ю.В. про арешт майна слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві годин для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали, а саме: подання належним чином оформленого клопотання з дотриманням вимог ст.171 КПК України, із зазначенням та долученням підтверджуючих документів, відомостей про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем такого майна на даний час, на яке прокурор просить накласти арешт, долученням відповідного протоколу чи іншого документа, який підтверджує, чи є дане майно тимчасово вилученим, а також долучення інших документів на підтвердження доводів клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.172 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури Напастюка Ю.В. про арешт майна слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві годин для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали, а саме: подання належним чином оформленого клопотання з дотриманням вимог ст.171 КПК України, із зазначенням та долученням підтверджуючих документів, відомостей про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем такого майна на даний час, на яке прокурор просить накласти арешт, долученням відповідного протоколу чи іншого документа, який підтверджує, чи є дане майно тимчасово вилученим, а також долучення інших документів на підтвердження доводів клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області І. М. Черніцька