г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/32/21
Номер провадження 1-кс/213/35/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні матеріали клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000001 від 05 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1

ОСОБА_4 клопотанні вказує, що у провадженні слідчого відділення Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05 січня 2021 року за ознаками злочину передбаченого ст.191 ч.2 КК України.21 січня 2021 року тимчасовим доступом до речей та документів, за ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в Інгулецькому фаховому коледжі КНУ вилучено документи, які мають значення по вказаному кримінальному провадженню, а саме: гарантійний лист № 950 від 23 грудня 2020 року; гарантійний лист № 951 від 24 грудня 2020 року; договір зберігання № 83/1 від 24 грудня 2020 року між директором ВСП «Інгулецький фаховий коледж КНУ» ОСОБА_5 та директором ТОВ «БК ПРОЕКТ ПЛЮС» ОСОБА_6 .
В подальшому, документи вилучені під час тимчасового доступу було визнано у якості документів та долучено до кримінального провадження №0000001 від 05 січня 2021 року.
Оскільки виявлене під час тимчасового доступу майно - документи є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та належить адміністрації «Інгулецького фахового коледжу КНУ», директором якого являється ОСОБА_5 , тому не може бути повернуто особі, у якої воно вилучене, чи особі, яка володіла цим майном, просить накласти на нього арешт та залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.
Особи, які викликались в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені, слідчий надав заяву з проханням розглянути клопотання без його участі, просить задовольнити, а також директор Відокремленого структурного підрозділу "Інгулецький фаховий коледж КНУ"надала заяву про розгляд клопотання без її участі та винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідив матеріали клопотання, приходжу до такого.

Так, в провадженні Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту вище описаного майна є вид забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, аналіз клопотання про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК та містить правові підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, оскільки майно, на яке просить слідчий накласти арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, має доказове значення у справі, з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000001 від 05 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення тимчасового доступу 21 січня 2021 року у ВСП «Інгулецький фаховий коледж КНУ», місцезнаходження: Україна, 50102, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Каткова, будинок №8, директор ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- гарантійний лист № 950 від 23 грудня 2020 року;
- гарантійний лист № 951 від 24 грудня 2020 року;
- договір зберігання № 83/1 від 24 грудня 2020 року між директором ВСП «Інгулецький фаховий коледж КНУ» ОСОБА_5 та директором ТОВ «БК ПРОЕКТ ПЛЮС» ОСОБА_6 .
Залишити вищевказане майно документи на зберіганні при матеріалах даного кримінального провадження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1