Справа № 307/3470/20
Провадження № 1-кс/307/1176/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23 листопада 2020 року м. Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), його захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, турка, - строком на 60 днів (шістдесят) днів за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в :
Ст. слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ).

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000814 від 20.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) за попередньою змовою та в групі з невстановленими органом досудового розслідування особами, у невстановлений органом досудового розслідування час, дату та місце, але беззаперечно до 19.11.2020, погодився на прийняти участь в незаконному переправленні осіб - нелегальних мігрантів через державний кордон України з Румунією для їх подальшого руху до однієї з країн Європейського Союзу (до Німеччини).

З цією метою, та з метою особистого збагачення шляхом отримання грошових коштів за таємне переховування нелегальних мігрантів, та подальше їх переправлення через державний кордон України з Румунією для їх подальшого руху до однієї з країн Європейського Союзу (до Німеччини), у невстановлений слідством день та час прийняв в будинок за невстановленою адресою в м.Одеса у Україні двох нелегальних мігрантів-громадян Іраку: ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , де останні очікували від ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) подальших розпоряджень та вказівок щодо незаконного подальшого їх переправлення через державний кордон України з Румунією для їх подальшого руху до однієї з країн Європейського Союзу (до Німеччини).

В подальшому, у невстановлений слідством день та час, ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) особисто придбав квитки та посадив на рейсовий автобус сполученням «Одеса-Київ» двох громадян Іраку: ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), яких у невстановлений слідством день та час зустрів в м. Київ та поселив у приватний будинок, місце знаходження якого органом досудового розслідування не встановлено, де вказані громадяни перебували близько однієї доби.

У подальшому, 15 листопада 2020 року близько 13 години ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), придбав квитки та посадив на рейсовий автобус сполученням «Київ-Львів» цих громадян ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), які близько 22 години прибули у м.Львів, звідки діяли за вказівками ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), які він надавав їм в ході телефонних розмов, а саме: на таксі поїхали в мотель, який він особисто забронював останнім і інформацію СМС - повідомленням надіслав на мобільні телефони цих громадян про назву, розташування та місце знаходження мотелю, який на даний час органом досудового розслідування не встановлений.

На наступний день, тобто 16 листопада 2020 року близько 11 години громадян ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), особисто при зустрічі в мотелі, назву якого та місце розташування на даний час органом досудового розслідування не встановлено, надав вказівки їхати на автомобілі марки «Skoda», номерний знак якого органом досудового розслідування не встановлено, разом з двома невстановленими органом досудового розслідування особами, які довезли вище вказаних громадян Іраку до невстановленого органом досудового розслідування населеного пункту, де знаходилася автомобільна заправна станція «WOG» та неподалік магазин з вивіскою «Alma», звідки за вказівкою ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) на попутному транспорті, а саме: мікроавтобусі марки «Mercedes-Benz», який зупинив доїхали до населеного пункту, який визначив та скинув геолокацію на мобільний телефон ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), де останній зустрівши намагався поселити громадян ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) в готелі, однак адміністратором готелю було відмовлено в їх поселенні, після чого ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) вивів громадян ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) з готелю та показав їм жестами та словами напрямок руху до лінії державного кордону України з метою їх незаконного переправлення через державний кордон України в Румунію.

Також з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Румунію, вказаних громадян ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) надав їм геодезичні дані, які вислав СМС - повідомленням на їх мобільні телефони з метою забезпечення їх напрямку руху в бік державного кордону України з Румунією.

Однак, у подальшому громадяни Іраку ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) були затримані військовослужбовцями Мукачівського прикордонного 19.11.2020 о 17 годині 30 хвилині на південній околиці населеного пункту Солотвино Тячівського району Закарпатської області (в межах прикордонної смуги) в 100 метрах від лінії державного кордону України з Румунією.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Турецької Республіки, громадянин Турецької Республіки, турок.

20.11.2020 о 15 годині 50 хвилині ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) було затримано в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: встановлено, що підозрюваний вчинив тяжкий злочини, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що: ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до статті ст. 178 КПК України, він соціально сталих зав`язків, постійного місця роботи та проживання на території України немає, є обґрунтований ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) може незаконно впливати на свідків злочину. Зокрема на свідків ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), які в даному кримінальному провадженні є основними свідками, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів, та чиї показання слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) виключний запобіжний захід.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні вину свою в інкримінованому йому злочині не визнав та просить в задоволенні клопотання відмовити.

Захисник вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою відносно ОСОБА_4 є необґрунтованим , так як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст..177 та 178 КПК України, як підстави для застосування такого запобіжного заходу, а тому в задоволенні його просить відмовити.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, яке передано через систему автоматичного розподілу слідчому судді ОСОБА_1 о 8.22 год. 23.11.2020 року, слідчий суддя дійшов до наступного.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як встановлено ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, надання засобів та усуненням перешкод, щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: відношенням про вчинене кримінальне правопорушення від 20.11.2020, протоколами допитів свідків та протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 )слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, соціально сталих зав`язків, постійного місця роботи та проживання на території України немає, а тому є обґрунтований ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) може незаконно впливати на свідків злочину. Зокрема на свідків ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), які в даному кримінальному провадженні є основними свідками, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів.

Посилання прокурора на можливість підозрюваного такими діями перешкоджати кримінальному провадженню також є доцільними, в наслідок чого, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, до підозрюваного слід застосувати виключний запобіжний захід із зазначенням розміру застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя.

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Турецької Республіки, громадянину Турецької Республіки, турку, раніше судимого - строком до 60 днів, тобто до 24 години 15 січня 2021 року.

Строк тримання під вартою рахувати з часу його затримання.

Строк дії ухвали до 24.00 год. 15 січня 2021 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім сто шістдесят) грн., встановленого станом на 01 січня поточного року, що становить 2102 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; Розрахунковий рахунок - UA0018501; Банк отримувача: ДКСУ м.Київ; Код банку (МФО) : 820172, призначення платежу застава.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 )у разі внесення застави наступні обов`язки: Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тячівського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Ужгородського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 )з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Тячівської місцевої прокуратури та слідчого суддю Тячівського районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 )вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатської апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1