справа №176/1610/20
провадження №1-кс/176/341/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , затвердженого прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2020 року за №0000581, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не працюючого, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, опікуном не призначався, не є особою із встановленою групою інвалідності, державних відзнак та нагород не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З клопотання витікає, що ОСОБА_4 19 вересня 2020 року, приблизно об 12 год. 45 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де проживав -останній.
Знаходячись в кімнаті вищевказаної квартири, приблизно о 12 годині 45 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка. В ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті (умисне вбивство) ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті (умисне вбивство) ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, 19 вересня 2020 року приблизно о 12 годині 45 хвилин, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 спереду. Підійшовши до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 умисно наніс не менше трьох ударів в область голови, а також не менше трьох ударів в область тулуба потерпілого. При цьому положення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відносно один одного постійно змінювалось. Від отриманих тілесних ушкоджень, настала смерть ОСОБА_7 .
Таким чином, від вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 125 від 21.09.2020, у ОСОБА_7 утворились травматичний та гіповолімічний шок (безпосередня причина смерті); закрита тупа травма черевної порожнини; множинні травми внутрішньочеревних органів; напад з застосуванням фізичної сили з метою вбивства чи нанесення ушкодження.
Оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, зокрема можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, то слідчим в справжньому клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_3 клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 підтримав з посиланням на обставини, що викладені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили в судовому засіданні застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має власне житло за місцем прописки та визнає свою вину.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як витікає з витягу кримінального провадження за №0000581

по ньому від 20.09.2020 року об 20:45:53 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване повідомлення потерпілої ОСОБА_8 , яке надійшло від 20.09.2020 року про те, що цього дня 20.09.2020 року за адресою АДРЕСА_3 виявлено труп чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями.

21.09.2020 року щодо подій за цим фактом ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, у тому числі до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя приходить до висновку, що сукупністю із здобутих і досліджених доказів у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що передбачене ст. 115 ч. 1 КК України, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, і такі у сукупності підтверджуються таким доказами: протоколом огляду місця події від 20.09.2020 року, згідно якого за участю понятих було встановлене та оглянуте місце події, яким є однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , під час огляду в кухні та коридорі були виявлено сліди в тому числі на стінах в коридорі були виявлені плями бурого кольору, в кімнаті квартири виявлено труп чоловіка, протоколом від 20.09.2020 року огляду трупу, згідно якого в цей день за участю понятих було за адресою АДРЕСА_3 було оглянуто труп чоловіка, під час огляду було виявлені численні тілесні ушкодження на тілі останнього, протоколом від 21.09.2020 року допиту потерпілогоОСОБА_9 , згідно якого показав про обставини події, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 яка являється сусідкою померлого, яка пояснила що чула як в день події з 07 год. 00 00 хв. до 11 год. 00 хв. в квартирі ОСОБА_10 відбувалась бійка і приблизно о 13 год. 00 хв. через дверний отвір побачила як з квартири, де проживав ОСОБА_11 вийшов чоловік середнього зросту віком приблизно 40 років, який мав при собі невелику сумку, протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 від 21.09.2020 року яка пояснила, що на протязі двох місяців спів мешкає з ОСОБА_13 та 18.09.2020 року приблизно о 00 год. 30 хв. вони пішли в гості до сводного брата ОСОБА_14 на ім`я ОСОБА_11 , який мешкає в кВ. АДРЕСА_2 де на протязі дня вживали алкогольні напої. 19.09.2020 року прямуючи до гаража ОСОБА_11 , вони були вимушені повернутись до квартири останнього так як він забув вдома ключі. Підійшовши до під`їзду вона залишилась на вулиці, а її співмешканець та його брат повернулись до квартири, оскільки вони тривалий час не поверталися вона піднялась до квартири та побачила в приміщенні кімнати ОСОБА_11 , який перебував без свідомості та його лице було у крові, запитавши, що трапилось, її співмешканець повідомив, що між ним та братом виник конфлікт в результаті якого він побив брата, лікарським свідоцтвом про смерть № 125 від 21.09.2020 року згідно якого підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , протоколом від 21.09.2020 року впізнання свідком ОСОБА_8 особи за світлинами, згідно якого серед інших впізнала саме ОСОБА_4 , якого бачила в день події який виходив з квартири її сусіда ОСОБА_11 , протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 від 21.09.2020 року згідно яких останній підтвердив свою причетність до вчинення діяння згідно якого підозрюється.

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні прокурором також доведена наявність ризиків, що передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності, оскільки останній немає міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного джерела доходу.
Також суд убачає, що останній може продовжити вчиняти інші злочини, оскільки в судовому засіданні підозрюваний підтвердив, що раніше судимий. Дані обставини також підсилюють наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто те, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення та/або продовжити злочинну діяльність.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що неодружений, родини та дітей не має, на життя заробляв тимчасовими заробітками, тобто немає постійного джерела доходів із близьких родичів має лише сестру, яка мешкає в м. Дніпро, та з якою іноді підтримує зв`язок, що також вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_12 витікає і підтверджується, що вони є співмешканцями з підозрюваним та до цього постійно проводили разом час, та лише підсилює ризик впливу на свідка.
Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 не має постійного стабільного доходу, не має офіційного працевлаштування з тривалим стажем роботи, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може впливати на потерпілого та свідків, а отже наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При обранні запобіжного заходу суд у сукупності також враховує тяжкість покарання, що загрожуєОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні діяння за ст. 115 ч. 1 КК України, яке за тяжкістю відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачене покарання до 15 років позбавлення волі
Також, вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Так, згідно правової позиції, викладеної в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Встановлені обставини у сукупності не доводять достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає підозрюваний та його захисник ОСОБА_5 .
Крім того, оцінюючи всі обставини в сукупності, суд також приймає до уваги та враховує практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке тягне за собою покарання за особливо тяжкий злочин, наявність доведених обставин, які свідчать, що існують ризики переховуватися останнім від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, та які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначених у клопотанні, з метою запобігання таким ризикам, суд визнає за необхідність обрання останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 та ст. 182 КПК України, виходячи з характеру правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , його особи, матеріального стану суд вважає недоцільним і можливим не встановлювати останньому розміру застави як альтернативного запобіжного заходу для її внесення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176, 178, 183, 194, 197, 309 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Криворізька установа виконання покарань №3, взявши під варту в залі суду.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлюється на строк по 16 листопада 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору місцевої прокуратури, начальнику державної установи Криворізької установи виконання покарань № 3, начальнику Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для відома та виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1