Справа № 591/8240/20
Провадження № 1-кп/591/337/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження 0000426 від 16.10.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянин України, українець, не одружений, освіта середня технічна, не працює, є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2020 року, близько 12:00 год., ОСОБА_4 , з дозволу своєї співмешканки - ОСОБА_6 , яка працює сиділкою у потерпілої ОСОБА_5 , перебував у квартирі останньої, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у гостьовій кімнаті вище вказаної квартири, ОСОБА_4 почав відкривати шафи і побачивши, що в них маються ложки виготовлені зі срібла, у нього виник протиправний умисел на вчинення їх крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що він правомірно перебував у квартирі ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків для потерпілої, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, тобто таємно, ОСОБА_4 викрав набір ложок в кількості 12 шт., виготовлених зі срібла 875 проби та одну ложку виготовлену зі срібла 916 проби.

Згідно з висновком товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-2636е від 24.11.2020 ринкова вартість викраденого майна, станом на 01.10.2020 року, а саме: 10 ложок, кожна з яких виготовлена зі срібла 875 проби, загальною вагою 136,78 гр., могла становити 3648 грн., 2 ложок, кожна з яких виготовлена зі срібла 875 проби, вагою по 12,5 гр. кожна, могла становити 667 грн.

Згідно з висновком товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-2619е від 28.10.2020 ринкова вартість викраденого майна, станом на 01.10.2020 року, а саме: 1 ложки виготовленої зі срібла 916 проби, могла становити 417 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 шкоди в розмірі 4732 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату та час він знаходився за місцем мешкання ОСОБА_5 з дозволу його співмешканки ОСОБА_6 , яка працювала у ОСОБА_5 сиділкою. Побачивши в гостьовій кімнаті ложки, користуючись тим, що його ніхто не бачить, викрав 13 срібних ложок. Після того, як дізнався, що заведене кримінальне провадження, пропонував ОСОБА_5 улагодити цю ситуацію, однак не змогли домовитися. Свою вину він визнає повністю, у вчиненому розкаюється, йому дуже соромно за свій вчинок, просив пробачення у потерпілої. Також просив призначити йому штраф, який він буде виплачувати частинами.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням прокурора визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, тобто вчинення таємного викрадення майна, що належить ОСОБА_5 , на загальну суму 4732 грн.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком, розмір завданої шкоди, особу винного, його поведінку, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим та щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. Суд не визнає часткове визнання цивільного позову як обставину, що обтяжує покарання, як про це зазначав прокурор в судових дебатах, оскільки це є позицією обвинуваченого щодо заявлених вимог та розміру цивільного позову.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою з інвалідністю 2 групи, перебуває під динамічним спостереженням у лікаря психіатра та лікаря нарколога, згідно висновку судово-психіатричного експерта №336 від 14.12.2020 ОСОБА_4 на даний час та на час вчинення кримінального правопорушення психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. З довідки-характеристики за місцем мешкання вбачається, що ОСОБА_4 характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, веде звичайний спосіб життя, за останній рік двічі притягався до адміністративної відповідальності. Також у цій довідці зазначено, що ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, однак вказане спростовується вимогою ДІТ МВС України №16755/55/2020/СВ від 20.10.2020, згідно якої ОСОБА_4 не має судимості та не береться судом до уваги.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілої, яка просила суд застосувати до обвинуваченого арешт, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Такий вид покарання як штраф, навіть у мінімальному розмірі, на думку суду буде надмірним тягарем для обвинуваченого, враховуючи те, що останній ніде не працює, в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, проводились експертні дослідження, витрати на які також необхідно відшкодувати, в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що це велика сума і він не зможе одразу сплатити штраф. Громадські роботи та обмеження волі не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю 1 або 2 груп. Виправні роботи відбуваються за місцем роботи засудженого, тоді як ОСОБА_4 , як вже зазначалося, не працює.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 6852 грн та моральної шкоди в розмірі 7000 грн.

Під час судового розгляду суму позовних вимог, а відповідно, і збитків, було зменшено.

Так, ОСОБА_5 просила стягнути з обвинуваченого завдану їй викраденням майна шкоду в розмірі 4732 грн та 500 грн у відшкодування витрат на правову допомогу.

Обґрунтовуючи розмір заявленої моральної шкоди в розмірі 7000 грн ОСОБА_5 зазначила, що викраденням майна їй завдано значної матеріальної шкоди, викрадені срібні ложки мали особливу цінність, оскільки були подаровані їй бабусею і вона також мала намір подарувати їх своїм дітям. Діями обвинуваченого був порушений її звичайний уклад життя, вона була змушена звертатися до правоохоронних органів, витрачати свій час на слідчі дії, які проводились у кримінальному провадженні, звертатися за юридичною допомогою. Все вищевказане завдало їй моральних страждань, негативно вплинули на її настрій, вона відчувала себе пригніченою, погіршився стан її здоров`я.

Крім того, через постійні хвилювання стосовно можливості повторення крадіжки, їй довелось встановити камеру відеоспостереження в квартирі та змінити вхідний замок. Крім того, їй довелося звільнити сиділку та витрачати свій час на підшукування іншої особи, яка б могла доглядати за її бабусею.

ОСОБА_4 визнав цивільний позов частково, а саме погодився відшкодувати вартість викрадених срібних ложок в розмірі, визначеному висновками судових експертиз, тобто 4732 грн, не визнав цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Перевіривши вказані обставини, суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із частинами першою - третьою статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та матеріалами провадження підтверджується, що потерпілій були завдані збитки в розмірі вартості викраденого майна, тобто в сумі 4732 грн, яка підлягає відшкодуванню обвинуваченим на користь цивільного позивача.

Суд вважає недоведеними витрати потерпілої на правову допомогу в розмірі 500 грн, оскільки доданим чеком про сплату адвокату ОСОБА_7 вказаної суми не підтверджується, що такі витрати були понесені у зв`язку зі складанням цивільного позову саме у даному кримінальному провадженні.

Стосовно відшкодування моральної шкоди потерпілій суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, 12 липня 2007 року) . З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до практики ЄСПЛ, судом визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав, «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина відчуває страждання (моральну шкоду).

З огляду на наведене, враховуючи, що у потерпілої були викрадені цінні речі, у зв`язку з чим порушений її звичайний уклад життя, пов`язаний з необхідністю звертатися до правоохоронних органів, витрачати свій час на слідчі дії, які проводились у кримінальному провадженні, а також на підшукування нової працівниці, що очевидно завдало їй незручностей та моральних страждань суд приходить до висновку, що відшкодування за завдану моральну шкоду потерпілій в розмірі 1000 грн буде розумним та справедливим в даному кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 368-376, 395 КПК України, ст.ст. 23, 1166-1167 ЦК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді арешту на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4732 (чотири тисячі сімсот тридцять дві) грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1000 (одну тисячу) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази:

-срібну ложку, на задній частині чашечки якої мається зображення, яке нагадує гравіювання у вигляді клейма на якому зображено 5-кутну зірку та надпис «875», що була передана під зберігальну росписку ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_5 ;

-три накладні, а саме дві з ломбарду «Скарбниця» по договору № 978-20009367 від 01.10.20, № 978-20009368 від 01.10.20 та одна з ломбарду партнер « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № від 04.10.2020; аркуш паперу формату А4, на якому мається три зображення у вигляді скрін шотів фотографій ложки біля лінійки; оптичний DVD-R диск «Ristar» ємністю 700 Mb-80 min, на лицевій частині у верхній частині якої мається надпис «Ristar» 59 з відео файлами §Я§С§Т§Ц§в§Ц§Ш§Я§н§Ц §г§д§в _САМ 2_main_0034_121230; оптичний DVD-R диск «Ristar» ємністю 700 Mb-80 min, на лицевій частині у верхній частині якої мається надпис «Ristar» 59 з відео файлами Channei #06_2020-10-01T13_49_08Z та Channei #06_2020-10-01Т13_57-54Z залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз в загальному розмірі 1471(одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн 05 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1