У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 29.09.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000582 від 16.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2020 року заявник направив до суду поштовою кореспонденцією указану скаргу, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 29.09.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000582 від 16.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, посилаючись на її незаконність, недотримання вимог закону щодо всебічності, повноти і неупередженості під час досудового розслідування, а також заявник просить визнати бездіяльність слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 щодо невизнання заявника потерпілим у даному кримінальному провадженні та зобов`язати слідчого провести належні та необхідні процесуальні дії щодо визначення статусу потерпілого. При цьому зазначив, що копію оскаржуваної постанови та повідомлення від слідчого від 06.10.2020 року було отримано поштовою кореспонденцією 13.10.2020 року.

У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд скарги в його відсутності, зазначивши про підтримання вимог скарги.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги також повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Проте відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши письмові матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, що передбачено абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

02.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, стосовно того, що 16.08.2020 року близько 07 год. 30 хв. на 188 км + 309,4 м автодороги «Виступовичі-Житомир-М.Подільський» в смт Гуйва Житомирського району водій автомобіля марки «Сhevrole Cruze», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись у напрямку м. Бердичева, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автопоїздом у складі тягача марки «Volvo», р/н НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Maisonneuve», р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в напрямку м. Житомир, внаслідок ДТП водій автомобіля марки «Сhevrole Cruze», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 загинув на місці пригоди. Кримінальне провадження зареєстроване за номером 0000582.

Постановою слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 29.09.2020 року кримінальне провадження № 0000582 було закрито у зв`язку відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Аналіз змісту оскаржуваної заявником постанови слідчого дає можливість зробити висновок про неповноту досудового розслідування та недотримання вимоги його всебічності, підтвердженням чому є ненадання в постанові слідчим правової оцінки діям водія ОСОБА_5 щодо наявності чи відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі здобутих під час досудового розслідування доказів. Окрім того, слідчим не допитано в якості свідка безпосереднього очевидця подій ОСОБА_6 .

За таких обставин проведене слідчим досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками вказаного кримінального правопорушення не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, тому процесуальне рішення про закриття провадження в силу ч. 1 ст. 284 КПК України є передчасним і підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

29.09.2020 року до Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області поштовою кореспонденцією надійшло звернення ОСОБА_3 від 28.09.2020 року про залучення його як потерпілого в кримінальному провадженні № 0000582. Із повідомлення слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_4 від 06.10.2020 року слідує, що в задоволенні заяви про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого було відмовлено у зв`язку з прийняттям постанови про закриття кримінального провадження

Однак, зважаючи на те, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки «Volvo», р/н НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та в порушення ст. 55 КПК України на звернення заявника слідчим не було винесено процесуального рішення, оформленого у виді вмотивованої постанови про відмову у визнанні заявника потерпілим, а також йому не вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, через що ці обставини вказують на те, що звернення заявника не вирішене в порядку, визначеному наведеною нормою закону, тому в цій частині скарги вимоги є також обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, варто зауважити, що згідно ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не передбачено постановлення ухвали про визнання бездіяльності слідчого чи прокурора неправомірною, отже, в цій частині вимоги скарги не ґрунтуються на положеннях закону і в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 55, 91, 94, 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 29.09.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000582 від 16.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зобов`язати слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, яким здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000582 від 16.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вирішити в порядку, визначеному статтею 55 КПК України, питання щодо залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого в даному кримінальному провадженні.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1