В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000452 від 26.08.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
22.08.2020 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Некрасова, 39 в м. Біла Церква, біля магазину «Маренго», передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «MEIZU M5c» (ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ 2 НОМЕР_2 ), чорно-золотистого кольору, щоб остання зателефонувала з вищевказаного телефону. В цей час, у ОСОБА_3 , виник умисел на заволодіння чужим майном.
Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , відійшла від останнього та разом з мобільним телефоном пішла у невідомому напрямку, тим самим заволоділа вказаним мобільним телефоном марки «MEIZU M5c», належним ОСОБА_5 , вартістю 700 гривень.
В подальшому, ОСОБА_3 розпорядилася вказаним телефоном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 700 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав суду угоду від 26 жовтня 2020 року про примирення між ним, ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 190 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість за ч. 1 ст. 190 КК України у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, узгоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених частинами 1, 2, 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального проступку, а саме те, що 22.08.2020 року, шляхом зловживання довірою, заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_5 вартістю 700 грн. Підтримала угоду, заявила про здатність виконати умови угоди, та ствердила, що її позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на неї не здійснювалось.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду, просив її затвердити на викладених в ній умовах. Повідомив, що йому відшкодована шкода, цивільний позов він не заявляв. Зазначив, що йому повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також обставини, що пом`якшую покарання, щире каяття та добровільне відшкодування шкоди, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Укладена між потерпілим та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 26 жовтня 2020 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 жовтня 2020 року покарання 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік.
На підставі частин 1, 2, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган зпитань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1