Дата документу 29.09.2020 Справа № 337/900/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/900/20Доповідач в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1492/20Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Згідно зі змістом вироку, 14 січня 2020 року приблизно о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на тротуарі між буд. АДРЕСА_2 та територією дитячого дошкільного навчального закладу №107 «Зоряний», розташованого по вул. Воронезька 30-а в м. Запоріжжі, на ґрунті неприязних стосунків, підбіг до ОСОБА_8 ,збив його з ніг, сів зверху та утримуючи лівою рукою за шию, кулаком правової руки наніс не менше 5 ударів в обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив останньому синці на верхньому повіці лівого ока, на лівій передньо-боковій шиї, в ділянках обох стегон по внутрішній поверхням, рану на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений свою провину не визнав, суд першої інстанції прийшов до висновку, що винність обвинуваченого у інкримінованому кримінальному правопорушенні, повністю доведена в ході судового розгляду та підтверджується показаннями учасників провадження та доказами, які були дослідженні судом в судовому засіданні.
За вказаним вироком ОСОБА_7 було визнано винуватим та призначено покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що з вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя він не згодний та вважає, що він підлягає скасуванню повністю у зв`язку з неповнотою розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт зазначає, що 14 січня 2020 року в період часу 6 годині 30 хвилин знаходився в іншому місці, ніж відбувалися події кримінального правопорушення.

Показання потерпілого ОСОБА_8 вважає неналежними, оскільки між ними існують неприязні стосунки, які виключають об`єктивність.

Напад на потерпілого було здійснено в темну пору доби, отже апелянт вважає, що потерпілий міг помилитися в особі нападника.

Окрім цього, апелянт зазначає, що в нього пошкоджена рука, що виключає здатність наносити удари цією рукою, або тримати чи утримувати потерпілого.

Просить апеляційний суд скасувати вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2020 року та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За правилами ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України №12/рп/2011 від 20.10.2011, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 свою вину не визнав, пояснив, що 14.01.2020 він приблизно о 05-00 годині ранку пішов на риболовлю на р. Вирву. Коли повернувся додому, сестра повідомила, що приходили співробітники поліції.
Коли обвинувачений пішов на риболовлю, то був одягнутий в куртку синього кольору, на голову була одягнута чорного кольору кепка. Вранці коли йшов на риболовлю повз дитячого садочка не проходив, людей не бачив. У нього виробнича травма на правій руці, тому він все робить лівою рукою.
Розглядаючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Матеріалами кримінального провадження встановлено, що обвинувачений 14.01.2020 о 06 годині 30 хвилин перебуваючи на тротуарі між будинком 26 по вулиці Воронезькій та територією дитячого дошкільного навчального закладу №107 «Зоряний», розташованого по вулиці Воронезька 30-а в місті Запоріжжі, на ґрунті неприязних стосунків, підбіг до потерпілого, який був на роботі та прибирав листя збив його з ніг, сів зверху та утримуючи лівою рукою за шию, кулаком правової руки наніс не менше 5 ударів в обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №80 від 17.01.2020 встановлено, що синці на верхньому повіці лівого ока на лівій переднє-боковій поверхні шиї в ділянках обох стегон по внутрішнім поверхням; рана на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, слідом загоєння якої став виявлений (20.01.2020) рубець у ОСОБА_8 , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило таких наслідків, які короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
Отримання потерпілим тілесних ушкоджень призвели до порушення нормального ритму життя та негативно позначилося на фізичному стані потерпілого.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до переконання про те, що суд першої інстанції вірно встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, виходячи з узгоджених між собою документів кримінального провадження та показань свідків кримінального провадження, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які свідчать про те, що конфлікт стався на вулиці вранці 14.01.2020 між потерпілим та обвинуваченим, де останній наніс тілесні ушкодження потерпілому, завдавши йому тілесних ушкоджень.
Окрім того, винність ОСОБА_7 у скоєному підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме витягом з ЄРДР від 17.01.2020; протоколом прийняття заяви Хортицьким ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області про вчинене не кримінальне правопорушення від 17.01.2020 року; висновком експерта КУ «Запорізька обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №80 від 17.01.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2020, які в логічній сукупності узгоджуються з показами свідків та прямо підтверджують існування обставин скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення та у повному обсязі спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Колегія суддів критично ставиться до посилань обвинуваченого ОСОБА_7 , який зазначив, що вказані докази, які були дослідженні судом першої інстанції не спростовують аргументів обвинуваченого про його відсутність у місці та в час вчиненого кримінального правопорушення, фізичну неможливість нанести удари потерпілому та впізнання його в темну добу часу, оскільки зазначене спростовується матеріалами провадження.
Окрім того, колегія суддів вважає, що не визнання вини обвинуваченим є способом захисту і бажанням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.
Дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд першої інстанції допитав свідків кримінального провадження, дослідив усі твердження і докази.

Таким чином, висновки суду щодо фактичних обставин ґрунтуються не виключно на показаннях потерпілого, а на показах свідків, які чули і бачили обставини конфлікту та які не мають зацікавленість у вирішенні справи. Окрім цього, слід зазначити, що вони є чіткими, логічними та послідовними, за своїм змістом не містять протиріч і повністю узгоджуються, як між собою та з іншими доказами по справі.
Щодо призначення покарання обвинуваченому, його відповідності особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним правопорушення, то в цій частині вирок суду є законним та обґрунтованим, відповідають основним принципам покарання.
Визначаючи покарання обвинуваченому у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.1 ст.125 КК України, суд врахував те, що обвинувачений ОСОБА_7 має середню освіту, не працевлаштований, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації зазначивши при цьому, що покарання у вигляді мінімального штрафу буде достатнім для його покарання та виправлення.
Апеляційна скарга може бути задоволена апеляційним судом, у разі якщо вона містить посилання на те, в чому полягає неправильність оскаржуваного вироку та містить визначені чинним процесуальним законом підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції. Лише за об`єктивного підтвердження таких підстав можливе скасування оскаржуваного вироку.
Згідно ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду; у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші докази; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
В апеляційні скарзі обвинувачений ОСОБА_7 мотивує свої доводи тим, що суд першої інстанції не правильно оцінив всі наявні документи кримінального провадження та покази всіх учасників провадження, твердженням обвинуваченого. Апелянт не зазначає у скарзі об`єктивні данні про спростування висновків суду першої інстанції, а тому є безпідставними.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирок є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а підстав для його скасування через обставини, які зазначені у апеляційних скаргах не має.
Істотних порушень кримінально процесуального законодавства, що тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи також не встановлено.
З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2020 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4