Номер справи137/1286/20
1-кп/137/45/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Літин Літинського району Вінницької області, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої,
у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 185 КК України,
10.06.2020 приблизно о 14 год 00 хв ОСОБА_4 перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв із власником домогосподарства, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помітила мобільний телефон марки «Sony» моделі «Хреria», який лежав на поверхні дерев`яного столу, після чого в останньої виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власник домогосподарства ОСОБА_5 відпочиває в іншій кімнаті та не спостерігає за її діями, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Sony» моделі «Хреria», вартість якого відповідно до висновку експерта № 463 від 17.06.2020 становить 1983 гривні 33 копійки. Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння правопорушення зникла та у подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд.Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1983 гривні 33 копійки.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини скоєного нею кримінального правопорушення, розкаялася у вчиненому. Зазначила суду, що вчинила крадіжку мобільного телефону після спільного розпиття зі ОСОБА_5 алкоголю, перебуваючи у стані алкгольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не зявився, хоча про місце дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь на належним чином (а.с. 28). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав.
Прокурор ОСОБА_3 просила застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 240 годин громадських робіт, вирішити долю речових доказів та витрат на проведення експертизи.
Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченої суд приходить до висновку про винність отсанньої у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_4 , раніше судима (а.с.42-43), на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с.41), за місцем проживання характеризується негативно (а.с. 40).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, особи винної, враховуючи обставину, що пом`якшує її покарання - щире каяття, враховуючи обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наявність в обвинуваченої судимості за злочини проти життя, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчиненню обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 100 та ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 349, 368, 373-374 КПК України, суд,
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.
Речовий доказ - мобільний телефон «Sony» «Experia» в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в розпорядження останнього.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 виданий 23.04.2019 органом № 0524) проживаючої за адресою АДРЕСА_1 817 (вісімсот сімнадцять) грн 25 коп. на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення в кримінальному провадженні експертизи № 463 від 17.06.2020.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6