Ухвала
Іменем України
12 листопада 2020 року
м. Київ
справа №288/667/13-к
провадження № 51-4629ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_4 з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2018 року та ухвали Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2019 року та перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу з клопотанням, долучені копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути захиснику виходячи з наступного.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
З матеріалів провадження за касаційною скаргою, вбачається, що оскаржувану ухвалу Житомирського апеляційного суду було ухвалено 12 червня 2019 року. При проголошенні судом даного рішення захисник ОСОБА_6 , який захищав інтереси засудженого був присутній в судовому засіданні.
Крім того, захисником ОСОБА_6 на адресу Верховного Суду було надіслано касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення щодо засудженого ОСОБА_4 , яку ухвалою Суду від 23 вересня 2019 року було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і встановлено десятиденний строк для усунення, зазначених в ухвалі недоліків із дня її отримання. Також захиснику ОСОБА_6 було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала. У зв`язку з не усуненням захисником вказаних в ухвалі недоліків, ухвалою Суду від 03 грудня 2019 року вказану касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами було повернуто останньому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК.
04 листопада 2020 року захисник ОСОБА_5 (згідно з відміткою на конверті) звернувся з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2018 року та ухвали Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_4 , тобто більше, ніж через рік після закінчення встановленого ст. 426 КПК строку касаційного оскарження судових рішень.
Як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень захисник ОСОБА_5 посилається на те, що під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, інтереси засудженого представляв захисник ОСОБА_6 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, який обіцяв засудженому взяти на себе обов`язок оскаржити судові рішення, а тому засуджений особисто не подавав касаційну скаргу. Після направлення засудженого до установи для відбування покарань, зазначений захисник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка була залишена Судом без руху з наданням строку для усунення недоліків, та оскільки захисник не усунув недоліки у вказаний строк, скаргу йому було повернуто. Про вказані обставини засудженому не було відомо, і тільки після укладення угоди з адвокатом ОСОБА_5 , дізнався про це.
Однак у клопотанні захисника ОСОБА_5 не наведено мотивів, які би давали підстави вважати, що цей строк був пропущений стороною захисту з поважних причин. Неподання іншим захисником касаційної скарги з усуненими недоліками, які були зазначені Судом, у межах встановленого строку не може бути визнано поважною причиною для його поновлення, оскільки вказана обставина не позбавляла засудженого можливості оскаржити ці судові рішення самостійно.
Також не може бути визнано такою підставою і укладення угоди про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_5 та засудженим ОСОБА_4 поза межами цього строку, так як сам факт укладення такої угоди не є поважною причиною для його поновлення, а початок його перебігу кримінальний процесуальний закон пов`язує саме із датою постановлення рішення судом апеляційної інстанції, а для засудженого, який тримається під вартою, з дня вручення його копії.
Крім того Верховний Суд зазначає, що укладення угоди з новим захисником не скасовує попередні процесуальні дії та рішення і не є підставою для вчинення нових, а тому вступ у справу іншого захисника не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження.
Інших переконливих аргументів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження у клопотанні захисника не наведено.
За таких обставин суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку на касаційне оскарження судових рішень щодо засудженого ОСОБА_4 .
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається.
У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути захиснику ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2018 року та ухвали Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3