У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про здійснення приводу,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні №0000274 - старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про здійснення приводу підозрюваної ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що рішенням IV сесії V скликання Ужгородської міської ради №296 від 06.04.2007 ОСОБА_6 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки загальною площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :30:002:0078 та 25.05.2007 ОСОБА_6 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК №002685, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №-582.

У подальшому 07.06.2007 ОСОБА_6 уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :30:002:0078 з ОСОБА_5 , який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстраційним номером №1213. Укладений правочин підлягав державній реєстрації та являвся вчиненим з моменту його державної реєстрації.

02.02.2017 державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України посвідчено, що спадкоємцем ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_9 та видано свідоцтво на спадщину земельної ділянки загальною площею 0,1 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :30:002:0078, та проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 .

Після чого, 16.02.2017 ОСОБА_9 уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :30:002:0078 з ОСОБА_10 , вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстраційним номером №269 та проведено його державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

04.04.2019 ОСОБА_5 подала до Ужгородського міськрайонного суду, який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська 53, заяву про забезпечення позову у порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України до подання позову, із вимогою арешту нерухомого майна земельної ділянки за кадастровим номером :30:002:0078, власником якої являється ОСОБА_10 . В подальшому, 02.05.2019 року нею в цей же суд подано позовну заяву до відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори ОСОБА_8 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину №4-46 від 02.02.17 р., виданого Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_9 на земельну ділянку кадастровий номер :30:002:0078, площею 0,1 га, що розташована у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП 101); скасувати рішення державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (державного реєстратора прав на нерухоме майно) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд. №33491543 від 19.01.17р. (за ОСОБА_9 ) та №33688497 від 02.02.17 р. (за ОСОБА_10 ), а також записи про право власності №18632195 від 16.01.17 р. та №18834534 від 02.02.17 р. на земельну ділянку кадастровий номер :30:002:0078, площею 0,1 га, що розташована у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП 101); скасування рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (державного реєстратора прав на нерухоме майно) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд. №33884213 від 16.02.17 р. (за ОСОБА_10 ) та запис про право власності №19041567 від 16.02.17 р. на земельну ділянку кадастровий номер :30:002:0078, площею 0,1 га, що розташована у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП 101); визнання за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :30:002:0078, площею 0,1 га, що розташована у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП 101); витребування земельної ділянки кадастровий номер :30:002:0078, площею 0,1 га, що розташована у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП 101) з незаконного володіння ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_5 ; стягнення з відповідачів судових витрат (у рівних частках).

Водночас, у заяві про забезпечення позову, поданій 04.04.2019 та у позовній заяві, поданій 02.05.2019, ОСОБА_5 зазначила, що 17.05.2011 було проведено державну реєстрацію права власності за нею (тобто ОСОБА_5 ) на земельну ділянку за кадастровим номером :30:002:0078.

З метою підтвердження вказаної обставини, ОСОБА_5 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, який полягає у створенні підстав для задоволення позовних вимог про визнання за нею права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :30:002:0078 та витребування вказаної ділянки на її користь від відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , додала до позовної заяви завідомо недостовірний та підроблений доказ копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК №002685 від 25.05.2007, у який внесені завідомо недостовірні відомості про проведення державної реєстрації права власності 17.05.2011 за реєстровим номером :30:002:0078:03:01 та підпис начальника відділу Держкомзему у місті Ужгород Закарпатської області ОСОБА_13 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказану копію державного акта на право приватної власності на землю та відповідність записів у ньому ОСОБА_5 засвідчила відміткою «Згідно з оригіналом», власним підписом, ініціалами та прізвищем у порядку п. 5.27 ДСТУ 4163-2003 затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55.

За таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Вказує, що у період жовтня листопада 2020 року органом досудового розслідування неодноразово надсилались поштові повідомлення разом з повістками про виклик ОСОБА_5 для проведення слідчих дій. Однак ОСОБА_5 з`являтись до органу досудового розслідування відмовляється посилаючись на хворобу, яка зазначена у довідці №303/4 від 19.10.2020 видану Ужгородським міським центром первинної медико-санітарної допомоги та свій літній вік.

Згідно з отриманої відповіді на запит від Ужгородського міського центру первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_5 перебувала на амбулаторному лікуванні з 19.01.2020 по 04.11.2020.

Враховуючи викладене, для повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, встановлення всіх обставин його вчинення, необхідно здійснити привід ОСОБА_5 для допиту по даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився однак подав заяву, у якій просив розглянути клопотання у його відсутності та задовольнити з підстав та мотивів, викладених у ньому.

Дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Витягом з кримінального провадження №0000274 від 13.10.2020 р. підтверджено, що органом досудового розслідування СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 384 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що в межах вищевказаного кримінального провадження 22.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_5 неодноразово викликалася до органу досудового розслідування, а саме 20.10.2020 року о 10 год., 28.10.2020 року о 11 год., 02.11.2020 року о 11 год., 03.11.2020 року о 11 год., 09.11.2020 року о 11 год., шляхом надсилання на її адресу місця проживання повіток про виклик та залишення таких за місцем її проживання.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 перебувала на амбулаторному лікуванні до 04.11.2020 року, що підтверджується відповіддю Ужгородського міського центру первинної медико-санітарної допомоги, та про поважність причин неявки до органу досудового розслідування на 09.11.2020 року підозрювана не повідомила.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Ст. 139 КПК України передбачає наслідки неприбуття на виклик у випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому КПК України порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, а саме на нього накладається грошове стягнення або може бути застосовано привід (ч. 2 ст. 139 КПК України).

Згідно ст. 140 КПК України привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Таким чином, підозрювана ОСОБА_5 , будучи зобов`язаною з`явитись на виклик слідчого, оскільки, в порядку ст. 135 КПК України їй було повідомлено про виклик, у визначений день та час не з`явилася. Поважності причин такої неявки на 09.11.2020 року не встановлено, оскільки про причини свого прибуття не повідомила.

Згідно ч. 3 ст. 142 КПК України слідчий суддя встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитись на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку, та не з`явилась без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Враховуючи вищенаведене вважаю клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 42, 140-143 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Здійснити привід громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення допиту у процесуальному статусі підозрюваного, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000274 від 13.10.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, на 12 листопада 2020 року о 14 годині 00 хвилин, до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Ракоці, 13.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити працівникам Управління карного розшуку ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1