Справа № 277/1310/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 30.11.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Ємільчине, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодружений, не працює, судимий 23.09.2005 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, 25.05.2012 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 25 днів

за ч. 1 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

29.11.2019 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_2 , виявив на капоті автомобіля, який стояв у даному подвір`ї, фен марки «Parlux 3000 (P31IT)», що належить ОСОБА_5 , та вирішив його таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, без розриву в часі, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного автомобіля та взявши в руки, таємно викрав з його капоту фен «Parlux 3000 (P31IT)», вартістю 1120 грн. 17 коп. та залишив місце вчинення злочину.

Викраденим майном ОСОБА_4 у подальшому розпорядився за власним розсудом, спричинивши ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що 29.11.2019 року приблизно о 13 годині 30 хвилин він викрав фен, який знаходився на капоті автомобіля. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий в судове засідання не з`явився надав телефонограму про розгляд справи без його участі.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив корисливий злочин середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується негативно, не працює, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Витрати по залученню експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти затрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривні 04 копійки.

Речовий доказ: фен «Parlux 3000 (P31IT)», який переданий під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити власнику ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1