1Справа № 335/6697/20 1-кп/335/790/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, об`єднане кримінальне провадження № 0001749 від 30.06.2020 року, № 0002075 від 01.09.2020 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.05.2001 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 140 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки;
25.02.2002 Вільнянським районним судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 185, ст. 304, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки та 9 місяців;
09.06.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки та 1 місяць;
21.12.2015 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців;
06.07.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців, звільнився 09.10.2018 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30.06.2020 року приблизно о 06:30 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, та реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, заліз на дах прибудови до будинку АДРЕСА_2 , де, підійшовши до вікна квартири АДРЕСА_3 , за допомогою фізичної сили руками розігнув прути металевої захисної віконної решітки та розірвав москітну сітку, після чого через віконний отвір проник до кімнати вказаної квартири, де з ліжка таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi 7» в корпусі синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 10-451 від 14.07.2020 року становить 2 000 гривень, що належить ОСОБА_7 .
Продовжуючи реалізувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 разом з викраденим мобільним телефоном через вікно покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2 000 гривні 00 копійок.
Крім того, 01.09.2020 року приблизно о 08:25 годині ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вул. Пушкіна» в порушення вимог постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», не одягнувши засіб індивідуальний захисту медичну маску, увійшов до автобусу № 17 державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по проспекту Соборному до зупинки громадського транспорту «вул. Гагаріна» в м. Запоріжжя. При вході у автобус водій ОСОБА_8 зробив зауваження ОСОБА_5 щодо застосування засобу індивідуального захисту, у відповідь на що у останнього з хуліганських мотивів раптово виник умисел на грубе порушення громадського порядку. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, проявляючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, незважаючи на присутність інших пасажирів, ОСОБА_5 почав виражався на адресу ОСОБА_8 грубою нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок в автобусі.
Пасажир ОСОБА_4 висловив ОСОБА_5 вимогу на припинення протиправних дії, у відповідь на що, по приїзду до зупинки громадського транспорту «вул. Гагаріна», ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти хуліганські дії, перегородив собою вихід з автобуса вказаному пасажиру, висловлюючи відносно нього погрози фізичною розправою на зупинці громадського транспорту «вул. Сталеварів». Після чого, ОСОБА_5 дістав зі своєї сумки револьвер, споряджений сімома патронами, який згідно висновку експерта № 2-505 від 22.09.2020 року до вогнепальної зброї не відноситься, являється револьвером «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер), заводський № НОМЕР_4 , промислового виробництва Туреччини, призначений для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ), придатний до стрільби, патрони боєприпасами не являються, є патронами кільцевого запалення калібру 4 мм (Флобер), які призначені для тренувальної стрільби з револьверів та пістолетів відповідного калібру поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрельбищ), виготовлені промисловим способом фірмою «Dynamit Nobel», м. Нюрнберг, Німеччина, придатні до стрільби, направив на ОСОБА_4 та намагався взвести курок. Однак потерпілий ОСОБА_4 з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_5 , розпочав застосування до останнього фізичної сили, та, прислонивши однією рукою останнього до віконного скла автобусу, представився як працівник поліції, продемонструвавши іншою рукою службовий жетон. Незважаючи на це, ОСОБА_5 став чинити опір та намагався вирватись, розмахуючи револьвером, у зв`язку з чим ОСОБА_4 продовжив застосування до останнього фізичної сили внаслідок чого, вивів його з автобусу на зупинку громадського транспорту «вул. Гагаріна» в м. Запоріжжя, де вибив револьвер з руки на землю та здійснив затримання в порядку ст. 208 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини, суму завданої шкоди, за інкримінованими кримінальними правопорушеннями, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він за наведених в обвинувальному акті обставин 30.06.2020 року приблизно о 06:30 годині, заліз на дах прибудови до будинку АДРЕСА_2 , де, підійшовши до вікна квартири, за допомогою фізичної сили руками розігнув прути металевої захисної віконної решітки та розірвав москітну сітку, після чого через віконний отвір проник до кімнати вказаної квартири, де з ліжка таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі», після чого разом з викраденим мобільним телефоном через вікно покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, пояснив, що 01.09.2020 року в ранковий час перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вул. Пушкіна», не одягнувши засіб індивідуальний захисту медичну маску, увійшов до автобусу № 17, який рухався по проспекту Соборному у м. Запоріжжя. При вході у автобус водій зробив йому зауваження щодо застосування засобу індивідуальний захисту, у відповідь на що він виразився на адресу водія нецензурною лайкою. В свою чергу один із пасажирів автобусу (потерпілий ОСОБА_4 ) зробив йому зауваження, що його роздратувало, по приїзду до зупинки громадського транспорту «вул. Гагаріна», між ним та вказаним пасажиром виник конфлікт на виході з автобусу. Після чого, він дістав зі своєї сумки револьвер, споряджений сімома патронами, направив на його на потерпілого. Однак потерпілий, застосував до нього фізичну силу, представився як працівник поліції. Після чого, потерпілий вивів його з автобусу на зупинку громадського транспорту «вул. Гагаріна» в м. Запоріжжя, де вибив револьвер з руки на землю.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), пов`язане з опором представникові влади, який припиняв хуліганські дії, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Враховуючи, що ОСОБА_5 має не погашену судимість за раніше вчинений умисний злочин, вчинив новий умисний злочин, така обставина органом досудового розслідування йому пред`явлена та зазначена в обвинувальних актах, суд визнає рецидив злочинів, обставиною, що обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, спричинених наслідків, соціальний стан, спосіб життя, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, який сприяв розкриттю злочину та не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню або ухиленню від відповідальності.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який вину у скоєнні злочинів визнав повністю, перебуває з 04.09.2020 року під спостереженням нарколога з діагнозом „Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками, на інших спеціальних обліках не перебуває, не працевлаштований офіційно, не одружений, має постійне місце проживання, раніше судимий, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена.

Також суд враховує позицію прокурора та потерпілого у судовому засіданні щодо можливого виправлення та перевиховання обвинуваченого з призначенням йому мінімального покарання передбаченого санкціями статей за якими його звинувачено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі наближеного до мінімальної межі.

З огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив декілька злочинів, за жоден з яких він не притягався раніше до кримінальної відповідальності, покарання має бути призначено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що обвинувачений становить загрозу для суспільства, що є підставою для призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більше м`яке покарання, в тому числі із застосуванням ст. 69 КК України, не буде достатніми для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, а необхідним для забезпечення мети покарання буде позбавлення волі, що полягає в ізоляції та поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також встановлено, що ОСОБА_5 01.09.2020 року був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжений до 18.12.2020 року включно.
Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.
Суд з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченого зараховує строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі починаючи з 01.09.2020 року.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, суд вважає, що на підставі ст.ст.122, 124 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_5 , покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 01.09.2020 року, тобто з дня фактичного затримання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування ОСОБА_5 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01.09.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати вартість проведених судових експертиз: № 10-451 від 14.07.2020 року у розмірі 490,35 грн.; № 1-485 від 14.07.2020 року у розмірі 653,80 грн.; № 2-505 від 22.09.2020 року у розмірі 1307,60 грн., а всього стягнути в дохід держави суму 2451 грн. 75 коп.

Речові докази:

Рушник салатного кольору - переданий до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області; документи на мобільний телефон «Хіаоmі» модель «Redmi 7» в корпусі синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій та власниці ОСОБА_7 передати потерпілій за належністю;
DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ломбарду «Капітал», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 55, долучений до матеріалів кримінального провадження; карта пам`яті об`ємом 16 Gb з відеозаписом слідчого експерименту - долучена до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;
Мобільний телефон «Хіаоті Redmi 7» в корпусі синього кольору ітеі 1: НОМЕР_1 , ітеі 2: НОМЕР_2 - переданий на зберігання потерпілій та власниці ОСОБА_7 .
Револьвер «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер), заводський № НОМЕР_4 , сім патронів та одна гільза до нього, передані до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1