УХВАЛА
23 липня 2020 року

м. Київ
справа № 463/2090/16-к
провадження № 51-3853 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Личаківського районного суду міста Львова від 11 червня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 травня 2019 року,
встановив:
Вироком Личаківського районного суду міста Львова від 11 червня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади у сфері медицини та займатися медичною діяльністю на строк 5 років; на підставі частини 5 статті 74, пункту 2 частини 1 статті 49 КК ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 травня 2019 року апеляційну скаргу представника цивільного відповідача задоволено частково в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування матеріальної шкоди, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 не погоджується із ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 травня 2019 року, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 серпня 2019 року касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишено без руху і надано строк на усунення недоліків через невідповідність скарги вимогам статей 427, 438 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК). Захиснику було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
08 липня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга від адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_4 . Проте, у зазначеній касаційній скарзі захисник знову посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій положень статей 410, 411 КПК. Верховним Судом уже зазначалося в ухвалі від 07 серпня 2019 року, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, згідно з положеннями статті 409 КПК, є підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, у той час як підставами для касаційного перегляду судового рішення, згідно з положеннями статті 438 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Таким чином, з урахуванням положень статей 427, 433, 438 КПК, адвокатом ОСОБА_5 не усунуто в установлений строк недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Личаківського районного суду міста Львова від 11 червня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 травня 2019 року з усіма доданими до неї матеріалами, повернути.
Ухвала Суду остаточна й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3