У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000066 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 жовтня 2020 року, у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дашів Іллінського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 357 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ( в режимі

захисник ОСОБА_7 відеоконференції)

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 жовтня 2020 року, продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.12.2020 включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що він обвинувачується у вчиненні злочинів разом з двома працівниками поліції, проте, лише він один перебуває під вартою, в той час як до інших обвинувачених застосовано запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначає, що інші обвинувачені, які є офіцерами поліції мають набагато більше можливостей для впливу на свідків і потерпілих, ніж він. Вважає, що ризики, на які послався суд в ухвалі, є лише припущенням, а тяжкість можливого покарання, не може бути підставою для тримання особи під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Прокурор в судовому засіданні, заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, а також тяжкістю злочинів, які йому інкримінуються.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана йому, у разі визнання його винним, зокрема за ч. 4 ст. 189 КК України, а також впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані. Також суд першої інстанції врахував дані про особу ОСОБА_5 , який раніше судимий за тяжкий злочин, відсутність даних про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 перешкоджає перебуванню його під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 повідомлений про апеляційний розгляд, заяви про бажання брати участь при апеляційному розгляді не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених прокурором.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення судом прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 357 КК України, відомості про які 04.04.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066.

Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, висловив думку про необхідність продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та тяжкість вчинених ним злочинів.

Як вбачається зі змісту ухвали, суд першої інстанції погодився з доводами прокурора про наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину у складі організованої групи, свідки та потерпілі у судовому засіданні наразі не допитані. Зазначив, що наявні ризики не зменшилися.

У справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 перешкоджає перебуванню ним у місці попереднього ув`язнення.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, зокрема, за ч. 4 ст. 189 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , дані про його особу, який є раніше судимим за тяжкий злочин, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи наявним ризикам запобігти не зможуть та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. За такого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки прокурором доведені обставини, викладені у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що у відношенні інших обвинувачених обрано запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не може бути підставою для обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, ухвала суду є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 грудня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8