Справа № 333/6527/20
Провадження № 1-кс/333/1156/20

УХВАЛА

19 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002691 від 18.11.2020 рокута додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2020 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002691, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.11.2020 року відносно ОСОБА_4 .

Своє клопотання слідчий обґрунтував таким.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2020 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кабінету судово-психіатричної експертизи в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, розташованого по вул. Оріхівське шосе, 10а в м. Запоріжжі, маючи прямий умисел направлений на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , приставив лезо ножа до шиї останньої та став висловлювати погрози вбивством, вимогу передачі йому грошових коштів, після чого, остання усвідомлюючи реальність погрози вбивством, побоюючись за своє життя та здоров`я, передала ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4», вартістю 5 000 грн., яким останній відкрито заволодів з її рук.
У подальшому, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким він розпорядився на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.
Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікував за ч.1 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

18.11.2020 року ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст.208 КПК України, в ході якого у останнього працівники поліції вилучили чоловічу куртку чорного кольору з червоними вставками (без маркування) та ніж з рукояткою коричневого кольору та лезом. У подальшому, вказані предмети слідчим були визнані речовими доказами.
Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
На думку слідчого, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 предмети (куртка та ніж) є речовими доказами у даному кримінальному провадженню, тому він і просить на вказане майно накласти арешт з метою їх збереження.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити та послалася на обставини, які у ньому були викладені. Стосовно куртки зазначив, що у цьому верхньому одязі ОСОБА_4 скоїв злочин, та вона чітко відображена на відеозаписі, якій буде надаватися до суду як доказ.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думки підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

У клопотанні слідчого зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та окремі документи з кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що 18.11.2020 року о 12 год. 30 хв., зі служби «102» поступило повідомлення, згідно якого за даресою: АДРЕСА_1 а психічно хворий ОСОБА_4 погрожуючи ножом, заволодів у ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4».
Допитана потерпілою ОСОБА_6 пояснила, що працює медичним реєстратором судово-психіатричних експертиз (СПЕК) у КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10а. 18.11.2020 року, приблизно о 12 год. 20 хв. вона перебувала у себе у робочому кабінеті та тримала у руці мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4». У цей момент до кабінету зайшов ОСОБА_4 , якого вона знає, так як відносно останнього недавно проводилася судово-психіатрична експертиза. Підозрюваний почав вимагати грошові кошти, на що вона відповіла, що грошей не має. Після цього, ОСОБА_4 сказав «Давай мобільний телефон, а то заріжу!» і зробив крок їй на зустріч. При цьому у руках підозрюваного вона побачила ніж. Вона злякалася та передала мобільний телефон ОСОБА_4 , після чого останній покинув приміщення лікарні.
18.11.2020 року, у період з 18 год. 66 хв. по 18 год. 48 хв., ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст.208 КПК України, в ході якого у останнього працівники поліції вилучили чоловічу куртку чорного кольору з червоними вставками (без маркування) та ніж з рукояткою коричневого кольору та лезом, які постановою слідчого були визнані речовими доказами.
Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Вилучений під час затримання ОСОБА_4 ніж має ознаки речових доказів відповідно до ст.98 КПК України, так як є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто цей предмет відповідає зазначеним критеріям і має значення для даного кримінального провадження.

Під час вирішення питання про арешт вказаного майна, слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна, вказану у клопотанні; можливість використання ножа як доказу у кримінальному провадженні; відсутність негативних наслідків арешту цього майна для ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч.11 ст.171 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, при цьому зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя дійшов до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати ножа, тому на вказаний предмет необхідно накласти арешт та передати його на відповідальне зберігання уповноваженій особі Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для подальшого зберігання.

Що стосується куртки, в якій був одягнутий ОСОБА_4 і вилученій під час особистого обшуку у останнього, слідчий суддя вважає, що зазначений предмет не має критеріїв речового доказу, передбачених у ст.98 КПК України. Посилання слідчого на той факт, що саме у цій куртці ОСОБА_4 перебував при вчиненні злочину та його можливо впізнати за допомогою цієї куртки на відеозаписі, слідчий суддя вважає, що таких доводів недостатньо для арешту куртки. Так, на вилученій куртці відсутні будь-які сліди, які можливо у подальшому досліджувати та доводити за допомогою ним певні обставини. Крім того, потерпіла ОСОБА_6 під час свого допиту чітко вказала, що саме ОСОБА_4 їй погрожував ножом, а потім заволодів її мобільним телефоном. Підозрюваного вона знала до скоєння злочину, а не впізнала його за курткою під час проведення слідчих дій (впізнання, огляд відеозапису тощо).

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002691 від 18.11.2020 року задовольнити частково.

Накласти арешт на ніж з рукояткою коричневого кольору та лезом, який був вилучений у підозрюваного ОСОБА_4 під час його затримання у порядку ст.208 КПК України.

Чоловічу куртку чорного кольору з червоними вставками (без маркування), вилучену у підозрюваного ОСОБА_4 під час його затримання у порядку ст.208 КПК України повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині накладення арешту з моменту її оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 20.11.2020 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1