Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/932/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіроворадської області від 02 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Йосипівка Новомиргородського району Кіровоградської області, українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.09.2017 року Новомиргородським районним судом Кіроворадської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 грудня 2020 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Новомиргородського районного суду Кіроворадської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000369 від 07.09.2020 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину за ч.3 ст.187 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, строком на 60 днів.
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіроворадської області від 02 листопада 2020 року, зокрема, стосовно ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 грудня 2020 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років із конфіскацією майна. Згідно даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 , останній не працює, не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, а також не має постійного законного джерела прибутку, отже є реальні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 залишаючись на свободі, матиме змогу як переховуватись від суду, так і вчинити нове кримінальне правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тримання під вартою обвинуваченого як запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя та незаконного впливу на потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що на момент початку розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, стороні захисту не було відомо про наявність клопотання про продовження строку тримання під вартою. Вказане клопотання прокурором заявилось усно, будь якого письмового клопотання до суду та стороні захисту не надавалось. Тому, вважає, що суд не мав підстав для продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 . Також, судом взагалі проігноровано вказану думку сторони захисту та в ухвалі не зазначено.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід , обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 11 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції при проведенні підготовчого судового засідання дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, санкції якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_8 не працює, не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, а також не має постійного законного джерела прибутку, отже є реальні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 залишаючись на свободі, матиме змогу як переховуватись від суду, так і вчинити нове кримінальне правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо заявленого в усній формі прокурором клопотання є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Крім того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою ним та його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 від 02.11.2020, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новомиргородського районного суду Кіроворадської області від 02 листопада 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 грудня 2020 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10 Ремез

(підписи)