Провадження № 1-кс/243/2127/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 3 м. Слов`янська клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за кримінальним провадженням внесеного за ЄРДР № 0001458 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З клопотання вбачається, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановлені особи для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» (надалі - ДНР) було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, було озброєно вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мало тяжке військове озброєння та військову техніку.

У невстановлений слідством день квітня 2014 року, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, увійшов до незаконного збройного формування, самопроголошеної «ДНР» під командуванням ОСОБА_6 . Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанні його цілей і завдань.

Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, з травня 2014 року ОСОБА_5 , знаходячись в м, Горлівка Донецької області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність та незаконність своїх дій, разом з невстановленими особами брав участь у штурмі Горлівського Міського Управляння ГУМВС України в Донецькій області, Центрального РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, будинку Донецької обласної адміністрації, використовуючи при цьому автоматичну вогнепальну зброю із боєприпасами до неї та військове спорядження.

Здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_5 систематично виконував накази свого безпосереднього командира, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної «ДНР».

Таким чином, дії ОСОБА_5 носили тривалий характер та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї

В результаті діяльності зазначеного непередбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

У вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення складено повідомлення про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, гр.України, уродженцю м. Горлівка Донецької обл., зареєстрованому: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимому.

Обґрунтованість щодо надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу, слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 являється особою, яка приймала участь у діяльності незаконного збройного формування, яке на даний час є діючим, а інші його члени в тому числі і ті з якими підтримував зв`язки підозрюваний, ведуть озброєну боротьбу направлену на повалення державної влади в Україні та порушення її територіальної цілісності, а також вчиняють інші протиправні діяння, крім того ОСОБА_5 являється особою, яка не має міцних соціальних зв`язків, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, підозрюваний може приєднатися до інших членів незаконного збройного формування та продовжити протиправну діяльність направлену на повалення державної влади в Україні та порушення її територіальної цілісності.

Вислухавши в судовому засіданні прокурора, який підтримав клопотання та просив задовольнити свої вимоги та захисника ОСОБА_4 , який просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до положення п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження належить затримання особи.

Частиною 5 ст. 131 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 1 ст. 188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором на звернення з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, сторона обвинувачення має право на звернення з таким клопотанням лише щодо особи, якій у передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру, або щодо особи, обвинувальний акт стосовно якої направлений до суду.
Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Виходячи зі змісту частини 1 статті 42 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому КПК України, вручено повідомлено про підозру.
Так, за загальним правилом КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором.
У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, статті 135, 136), тобто шляхом:
?надіслання поштою, електронною поштою;
?врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»;
?врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Таким чином, КПК України містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких, повідомлення про підозру може бути вручене.
Однак, «вручено» не означає «отримано», а отже доцільно враховувати вимоги щодо належного підтвердження отримання або ознайомлення особою зі змістом повідомлення про підозру іншим шляхом.
Аналіз положень КПК України дає підстави стверджувати, що направлення особі повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку відповідатиме вимогам КПК України лише у випадку вручення поштового відправлення особисто підозрюваному.
Так, згідно частини 1 статті 136 КПК України, належним отриманням підозри є виключно розпис особи, у тому числі на поштовому повідомленні.
Тому, сам лише факт направлення поштою повідомлення про підозру, не є доказом належного вручення особі такого повідомлення.
Таким чином, особа набуває статусу підозрюваного з моменту вручення їй особисто поштового відправлення, а не з моменту відправлення такого повідомлення слідчим.

Крім того стаття 135 КПК України передбачає можливість вручення повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї особи для подальшої передачі.
При цьому, вручення повідомлення про підозру будь-якій іншій, сторонній особі (брату, водію, охоронцю тощо) є незаконним та не тягне за собою набуття особою статусу підозрюваного.
Вичерпний перелік осіб, які є членами сім`ї, який використовується судами, визначений статтею 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Так, це можуть бути особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Дослідивши матеріали клопотання та вислухавши пояснення прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор в судовому засіданні не надав слідчому судді достатньо належних доказів та відомостей про отримання ОСОБА_5 повідомлення про підозру, оскільки повідомлення про підозру від 17 березня 2015 року не було вручено особисто ОСОБА_5 .
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування не було належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, у порядку, передбаченому КПК України, а тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001458від 14.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.
Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що звернення з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно особи, яка у встановлений КПК спосіб не набула статусу підозрюваного або обвинуваченого, чинним КПК не передбачено, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 188 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за кримінальним провадженням внесеного до ЄРДР № 0001458 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького Апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1