У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2021 Справа №607/882/21

Провадження 1-кс/607/478/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

встановив:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулась ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту накладеного на мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ: НОМЕР_1 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.09.2020 та зобов`язанням негайно повернути ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що 31 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до слідчої відділ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 із клопотанням про повернення належного мені майна, а саме мобільного телефону марки «Iphone»ІМЕІ 60387 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 .

Заявниця зазначає, що 09 січня 2021 року на її адресу надійшов лист за вих. № Г-101/9/7-2020 від 05.11.2020 року. До вказаного листа була прикріплена постанова про повну відмову в задоволенні клопотання від 05 листопада 2020 року.

Зі змісту даної постанови вона дізналася, що на її майно, яке було вилучено 09 вересня 2020 року, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду накладено арешт. Дати постановлення даної ухвали їй не повідомлено.

Крім того, у передостанньому абзаці мотивувальної частини постанови про повну відмову в задоволенні клопотання від 05 листопада 2020 року зазначено, що слідчою ОСОБА_5 встановлено і той факт, що їй, ОСОБА_3 , не надано будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000017 від 24 січня 2020 року, а тому вона позбавлена права володіти своїм майном.

В подальшому ОСОБА_3 , стало відомо, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 11 вересня 2020 року, задоволено клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, зокрема на мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 .

Заявниця також вказує, що в матеріалах кримінального провадження, стосовно майна, на яке накладено арешт, не існує будь-яких підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину чи підлягає конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, тобто можливої конфіскації майна тощо. Необхідність та доцільність в арешті мобільного телефону марки «Ірпопе» ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 у кримінальному провадженні не може пояснити як слідчий, так і прокурор. Стороною обвинувачення за час проведення досудового розслідування, яке триває на протязі року, не здобуто жодного доказу нанесення будь-кому збитків. Та в матеріалах даної справи не міститься жодного цивільного позову.

З огляду на вищенаведене заявниця просить клопотання задовольнити.

Заявниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, вживались заходи належного повідомлення останньої про час та місце розгляду клопотання, проте в прохальній частині клопотання, міститься вимога проводити розгляд клопотання про скасування арешту у її відсутності.

Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явився, однак подав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності. З поданого клопотання вбачається, що зазначене в клопотанні майно визнане речовим доказом. Крім того, на даний час досудове розслідування триває, а тому може виникнути потреба у проведенні додаткових експертиз. Передчасне скасування арешту може призвести до знищення слідової інформації та завадити встановленню всіх обставин на стадії досудового розслідування, що не буде спів розмірним із завданнями кримінального провадження, а тому останній заперечує з приводу поданого клопотання та просить відмовити в його задоволенні.
Дослідивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2020 року, задоволено клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на майно ОСОБА_8 вилучене в ході обшуку, що був проведений 09.09.2020 у квартирі АДРЕСА_1 , в тому числі і на мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , в рамках кримінального провадження № 0000017 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України.

Як вбачається із змісту вказаної ухвали арешт накладений з метою збереження речових доказів.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

При цьому, з положень Глави 17 - арешт майна Розділу ІІ - заходи забезпечення кримінального провадження КПК України слідує, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, документи, які підтверджують право власності на майно, чи свідчать про володіння, користування чи розпорядження власника майна таким майном, документи, які підтверджують повноваження особи, що його подала.

У клопотанні заявниця ОСОБА_3 зазначає, що мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , на який ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2020 року накладений арешт, є належним їй майном.

Разом з тим, до матеріалів клопотання не долучено жодного документу якими заявниця обґрунтовує доводи клопотання, документи, які підтверджують право власності на майно, чи свідчать про володіння, користування чи розпорядження власника майна таким майном, документи, які підтверджують повноваження особи, що його подала.

Слідчий суддя зауважує, що згідно заяви про скасування арешту ОСОБА_3 вказує на те, що вона проживає за адресою АДРЕСА_2 , однак майно з якого заявниця просить скасувати арешт був вилучений у квартирі АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 на надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що: ОСОБА_3 , є власником мобільного телефону марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , арешт на вказаний телефон накладений неправомірно чи потреба у арешті даного майна відпала.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 24 січня 2020 року триває, відсутні підстави вважати, що у подальшому застосуванні арешту на майно відпала потреба, та ОСОБА_3 не надала слідчому судді документів, якими остання обґрунтовує свої доводи та які б підтверджували, обґрунтованість її вимог, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11вересня 2020 року в рамках кримінального провадження № 0000017 від 24 січня 2020 року, на мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1