Справа № 404/1476/20
Номер провадження 1-кс/404/1339/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката власника майна ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту за майна в рамках кримінального провадження №0000339 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотання, відповідно до якого просив:
скасувати арешти з майна накладеного ухвалами Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06.07.2020 року у справі №404/1476/20 (провадження №1-кс/404/1162/20 та №1-кс/404/1163/20) в межах кримінального провадження №0000339 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, зобов`язавши слідчого в провадженні якого перебуваю матеріали даного кримінального провадження, або підозрювану ОСОБА_3 повернути потерпілим у даному кримінальному провадженні:

грошові кошти в сумі 25 800 грн.; мобільний телефон Iphone ( IMEI: НОМЕР_1 ) з сім карткою НОМЕР_2 повернути ОСОБА_3 на відповідальне зберігання;

ноутбук «MakBook Air» з номером С02Z908QLYWL модель A1932 з зарядним пристроєм- ОСОБА_6 , як правомірному володільцю.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 06.07.2020 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда майна в рамках кримінального провадження №0000339 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України було накладено арешт, між іншим, на грошові кошти в сумі 25 800 грн.; мобільний телефон Iphone ( IMEI: НОМЕР_1 ) з сім карткою НОМЕР_2 ; ноутбук «MakBook Air» з номером С02Z908QLYWL модель A1932 з зарядним пристроєм.

31.07.2020 року підозрювана звернулась до слідчого з клопотанням в якому просила повернути потерпілим у даному кримінальному провадженні грошові кошти в сумі 25 800 грн; мобільний телефон Iphone ( IMEI: НОМЕР_1 ) повернути ОСОБА_3 , а ноутбук «MakBook Air» з зарядним пристроєм повернути ОСОБА_6 , як правомірному власнику.

03.08.2020 року слідчим прийнято постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання, на обґрунтування постанови слідчий вказав, що на вилучене майно накладено арешт.

Так, скаржник мотивуючи свою скаргу вказав, що подальший арешт майна в цій його частині є таким, що явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна та одночасно підозрюваної, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження, а тому, наразі, відпала потреба в подальшому утриманні вилученого майна.

Щодо скасування арешту на ноутбук «MakBook Air», окремо вказав, що його власником є ОСОБА_6 , якій в рамках даного кримінального провадження не повідомлено про підозру, тобто арешт майна накладений на майно третьої особи.

Заявник в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому та в доповненнях до нього, наданих під час розгляду клопотання. Окремо вказав, що підозрювана воліла б арештовані грошові кошти віддати потерпілим, оскільки можуть знецінитись.

Прокурор проти клопотання заперечила, просила відмовити у його задоволенні.
Слідчий про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, не з`явився. Його неявка не перешкоджає у вирішенні питання про скасування арешту на майно.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Встановлено, що слідчим відділом Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалами слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06.07.2020 року, було накладено арешт між іншого, на грошові кошти в сумі 25 800 грн.; мобільний телефон Iphone ( IMEI: НОМЕР_1 ) з сім карткою НОМЕР_2 ; ноутбук «MakBook Air» з номером С02Z908QLYWL модель A1932 з зарядним пристроєм.

31.07.2020 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до слідчого про повернення вказаного у клопотання майна.
03.08.2020 року постановою слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з посиланням на те, що на вказані речі накладено арешт ухвалами слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, які ухвалами Кропивницького апеляційного суду від 21.07.2020 року залишено без змін.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Так, при прийнятті рішення по даному клопотанню слідчий суддя бере до уваги, що однією з підстав накладення арешту на вказане майно було їх збереження, як речових доказів, а також забезпечення виконання судових рішень пов`язаних із відшкодування завданої шкоди.

В ході судового розгляду клопотання про скасування арешту майна заявником жодним чином не доведено того, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, або що в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Доказів того, що даний засіб зв`язку та ноутбук не причетний до вчинення злочину слідчому судді не надано.

Оскільки майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді від 06.07.2020 року по кримінальному провадженню №0000339, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.03.2020 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.3 ст.190 КК України, може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом, на теперішній час досудове розслідування триває та проводяться слідчі дії, а тому, з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, слідчий суддя вважає, що до вирішення питання по кримінальному провадженню, завершення всіх необхідних слідчих дій та експертиз, арешт майна скасуванню не підлягає. При цьому до повноважень слідчого не входить вирішення питання компенсації шкоди завданої потерпілим.

Повернення майна (ноутбуку) третім особам відбувається у визначеному КПК України порядку за їх зверненням з наданням відповідних доказів належності цього майна. Питання ж повернення телефону із сім картою підозрюваній також не підлягає задоволенню, оскільки вказані речі визнані речовими доказами та нею не спростовано, що за допомогою цих речей не вчинялися інкриміновані злочини.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що в клопотанні не доведено підстав вважати, що у застосуванні такого заходу відпала потреба, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, одночасно роз`яснивши заявнику його право повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна після того, як відпаде потреба у його арешті.
Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту за майна в рамках кримінального провадження №0000339 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1