Постанова
Іменем України

10 вересня 2020 року
м. Київ

справа № 754/339/19
провадження № 51-6025км19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 рокуу кримінальному провадженні

стосовноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України).

I. Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Вимогою прокурора до Верховного Суду (далі Суд) є скасування ухвали апеляційного суду стосовно засудженого ОСОБА_6 та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Цю вимогу прокурор мотивує невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання, у тому числі визначеного остаточно за сукупністю злочинів, тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу через надмірну мякість. Судом при призначенні покарання, а апеляційним судом при перевірці вироку було залишено поза увагою дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, відбував покарання в установі виконання покарань, через нетривалий час після звільнення знову вчинив злочини (аналогічні, корисливі, за які вже був засуджений), тому висновки не зробив й на шлях виправлення ставати на бажає.

Вважає, що не були враховані судами й конкретні обставини вчинених злочинів, оскільки потерпілими були визнано 16 осіб, яким ОСОБА_6 сукупно завдав збитків на загальну суму понад 711 000 грн. При цьому ОСОБА_6 не вчиняв дій на добровільне відшкодування збитків, шкода потерпілим не відшкодована навіть частково.

У зв`язку з чим прокурор вважає й безпідставним врахування судами такої обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, наголошуючи водночас й на недотриманні судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) при перевірці вироку за доводами скарги потерпілого.

II. Позиції інших учасників судового провадження щодо поданої касаційної скарги
Прокурор у засіданні Суду підтримала касаційну скаргу прокурора.

III. Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Суд першої інстанції
За вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
Цим вироком стягнуто з ОСОБА_6 у рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди на користь: потерпілого ОСОБА_7 60 220,44 грн; потерпілого ОСОБА_8 126 344,62 грн; потерпілого ОСОБА_9 59 366,01 грн; потерпілої ОСОБА_10 74 910 грн; потерпілого ОСОБА_11 36 302 грн; потерпілої ОСОБА_12 108 737,16 грн; потерпілого ОСОБА_13 68 204,42 грн; потерпілого ОСОБА_14 54 368,58 грн; потерпілого ОСОБА_15 46 446,08 грн; потерпілої ОСОБА_16 29 223,50 грн; потерпілого ОСОБА_17 47 430 грн.
Також вироком суду вирішено питання щодо процесуальних витрат.

Суд апеляційної інстанції, рішення якого оскаржується
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року стосовно засудженого ОСОБА_6 без зміни.

Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судами
На початку листопада 2015 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 під приводом сприяння у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на неї для ОСОБА_12 та її чоловіка, 04.11.2015, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 3000 доларів США (по 1500 доларів США за неї та за її чоловіка), що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04.11.2015 становило 69 058,20 грн. Однак ОСОБА_6 написав лише розписку на ім`я ОСОБА_12 щодо отримання грошей в розмірі 1500 доларів США.
У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 під надуманим приводом повідомив ОСОБА_12 про те, що для продовження оформлення необхідної документації йому необхідно додатково сплатити по 400 доларів США за неї та за її чоловіка, які він отримав від останньої 16.12.2015, перебуваючи за тією самою адресою. Грошові кошти в розмірі 800 доларів США згідно з офіційним курсом НБУ станом на 16.12.2015 становило 18 761,04 грн.
У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 під надуманим приводом знову повідомив ОСОБА_12 про те, що для продовження оформлення необхідної документації йому необхідно додатково сплатити по 400 доларів США за неї та за її чоловіка нібито для завершення оформлення документів, запевняючи, що він неодмінно виконає свої обіцянки, хоча такого наміру не мав. Оскільки ОСОБА_12 не підозрювала про справжні наміри ОСОБА_6 , то приблизно 15.02.2016, перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Бесарабська, 2, особисто передала йому 800 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 15.02.2016 становило 20 917,92 грн.
При цьому ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_12 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4600 доларів США, що у перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становить 108 737,16 грн.

Крім цього, на початку листопада 2015 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_14 про те, що він може йому посприяти у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на неї. Після цього під надуманим приводом попросив у ОСОБА_14 грошові кошти нібито для оплати за свої послуги у вирішенні даного питання в розмірі 1500 доларів США, запевнивши останнього, що неодмінно виконає свої обіцянки, хоча такого наміру не мав. Оскільки ОСОБА_14 не підозрював про справжні наміри ОСОБА_6 , то через ОСОБА_12 передав йому гроші в розмірі 1500 доларів США. ОСОБА_12 04.11.2015, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 9/2, офіс 29, передала в руки ОСОБА_6 грошові кошти 1500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04.11.2015 становило 34 529,10 грн.
У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 під надуманим приводом повідомив ОСОБА_14 про те, що для продовження оформлення необхідної документації йому необхідно додатково сплатити 400 доларів США, запевнивши, що виконає обіцянку. Оскільки ОСОБА_14 не підозрював про справжні наміри ОСОБА_6 , то через ОСОБА_12 передав йому 400 доларів США. Після цього, 16.12.2015, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_12 передала в руки ОСОБА_6 400 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 16.12.2015 становило 9 380,52 грн.
У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 під надуманим приводом повідомив ОСОБА_14 про те, що для продовження оформлення необхідної документації йому необхідно додатково сплатити 400 доларів нібито для завершення оформлення документів, запевнивши, що він неодмінно виконає свої обіцянки, хоча такого наміру не мав. Після цього, приблизно 15.02.2016, перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Бесарабська, 2, ОСОБА_12 передала ОСОБА_6 грошові кошти від ОСОБА_14 в розмірі 400 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 15.02.2016 становило 10 458,96 грн.
При цьому ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_14 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2300 доларів США, що в перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 54 368,58 грн.

Крім цього, на початку листопада 2015 року ОСОБА_6 , діючи аналогічним чином та з вказаною метою, повідомивши вигаданий ним привід про сприяння у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на земельну ділянку, 19.11.2015, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12, отримав від ОСОБА_15 грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2015 становило 35 870,40 грн, про що ОСОБА_6 написав йому розписку.
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом продовження оформлення необхідної документації, 30.03.2016 ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_15 400 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 30.03.2016 становило 10 575,68 грн, про що написав йому розписку.
ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_15 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1900 доларів США, що у перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 46 446,08 грн.

Крім цього, на початку грудня 2015 року ОСОБА_6 , діючи аналогічним чином та з вказаною метою, повідомивши вигаданий ним привід про сприяння у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на неї, 02.12.2015, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Амосова, 12, отримав від ОСОБА_9 1500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 02.12.2015 становило 35 762,40 грн, про що написав розписку.
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом продовження оформлення необхідної документації, 02.02.2016 р. отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 400 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2016 р. становило 10 179,36 грн, про що ОСОБА_6 написав йому розписку.
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом продовження оформлення необхідної документації 07.09.2016 отримав від ОСОБА_9 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 07.09.2016 становило 13 424,25 грн, про що написав йому розписку.
ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_9 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2400 доларів США, що у перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 59 366,01 грн.

Крім цього, на початку лютого 2016 року ОСОБА_6 , діючи аналогічним чином та з вказаною метою, повідомивши вигаданий ним привід про сприяння у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на неї, 12.02.2016 р., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_8 2000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2016 становило 52 167,40 грн, про що написав йому розписку.
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом сприяння в оформленні земельної ділянки для дружини ОСОБА_8 ОСОБА_18 , 15.04.2016, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 14, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 2300 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2016 становило 58 989,48 грн, про що написав розписку на ім`я дружини ОСОБА_8 .
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом продовження оформлення необхідної документації 13.05.2016, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ш. Руставелі, отримав від ОСОБА_8 600 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 13.05.2016 становило 15 187,74 грн, про що написав йому розписку.
ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_8 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2900 доларів США, що у перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 74 177,22 грн.

Крім цього, на початку березня 2016 року ОСОБА_6 , діючи аналогічним чином та з вказаною метою, повідомивши вигаданий ним привід про сприяння у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на неї, 10.03.2016, перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Бесарабська, 2, отримав від ОСОБА_7 2300 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 10.03.2016 становило 60 220,44 грн, про що написав йому розписку, хоча будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_7 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, на початку березня 2016 року ОСОБА_6 , діючи аналогічним чином та з вказаною метою, повідомивши вигаданий ним привід про сприяння у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на неї, 25.03.2016, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 45, отримав від ОСОБА_13 2300 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 25.03.2016 становило 60 380,06 грн, про що написав йому розписку.
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом продовження оформлення необхідної документації 01.09.2016, перебуваючи неподалік станції Київського метрополітену «Шулявська», отримав від ОСОБА_13 300 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 01.09.2016 становило 7 824,36 грн, про що написав розписку.
ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_13 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2600 доларів США, що в перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 68 204,42 грн.

Крім цього, на початку вересня 2016 року ОСОБА_6 , діючи аналогічним чином та з вказаною метою, повідомивши вигаданий ним привід про сприяння у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на неї, 19.09.2016, перебуваючи неподалік станції Київського метрополітену «Дружби народів», отримав від ОСОБА_10 1700 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2016 становило 44 030 грн, про що написав їй розписку.
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом продовження оформлення необхідної документації 21.10.2016, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_10 400 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 21.10.2016 становило 10 280 грн, про що написав розписку.
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом продовження оформлення необхідної документації 15.11.2016, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_10 800 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 15.11.2016 становило 20 600 грн, про що написав розписку.
ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_10 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2900 доларів США, що в перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 74 910 грн.

Крім цього, на початку жовтня 2016 року ОСОБА_6 , діючи аналогічним чином та з вказаною метою, повідомив ОСОБА_10 про можливість посприяти у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на цю ділянку її брату ОСОБА_11 та 03.10.2016 ОСОБА_11 , попередньо позичивши у ОСОБА_10 1000 доларів США та доклавши ще 400 доларів США, передав їх через ОСОБА_10 . ОСОБА_6 на вимогу останнього. ОСОБА_10 передала ОСОБА_6 1400 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 03.10.2016 становило 36 302 грн, про що ОСОБА_6 написав їй розписку, хоча будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_11 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, на початку лютого 2017 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_17 про те, що він займається виготовленням станків та може виготовити необхідний останньому станок за його кресленнями. Після цього під надуманим приводом попросив у ОСОБА_17 гроші нібито за деталі для виготовлення зазначеного станка в загальній сумі 37 380 грн. ОСОБА_17 , скориставшись послугами інтернет-сервісу «Приват 24», перераховував у період з 10.02.2017 до 20.03.2017 на вказані ОСОБА_6 банківські картки грошові кошти частинами, а всього на загальну суму 37 380 грн. При цьому ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виготовлення станка чи повернення даних грошей не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_17 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, 13.02.2017 ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_17 про те, що його знайомий нібито торгує арештованим банками майном та може продати йому лазерно-гравіювальний станок за ціною, нижчою ринкової, і запевнив, що допоможе придбати станок, хоча такого наміру не мав. ОСОБА_17 13.03.2017, скориставшись послугами інтернет-сервісу «Приват 24», перерахував на вказаний ОСОБА_6 банківський рахунок грошові кошти в розмірі 10 050 грн. При цьому останній будь-яких дій щодо придбання станка чи повернення даних грошей не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_17 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, наприкінці травня 2017 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_16 про те, що він може їй посприяти у переведенні її знайомого на навчання з-за кордону до КНУБА. Після цього під надуманим приводом попросив у неї гроші нібито для внесення на рахунок КНУБА для оплати навчання за 1 семестр та здачу академрізниці. ОСОБА_16 , перебуваючи неподалік буд. № 1 на пр. Соборності в м. Києві, передала ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 1000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 01.06.2017 становило 26 310 грн, про що ОСОБА_6 написав їй розписку, хоча будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_16 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 05.06.2017 ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_16 про те, що він може їй посприяти у покупці холодильника за зниженою ціною. Після цього під надуманим приводом попросив у ОСОБА_16 грошові кошти нібито для оплати покупки холодильника. ОСОБА_16 , перебуваючи неподалік буд. № 1-А на пр. Соборності в м. Києві, передала ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 1 600 грн та 50 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 05.06.2017 становило 1 313,50 грн, хоча будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_6 не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману він заволодів майном, що належить ОСОБА_16 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2 913,50 грн.

Крім цього, в середині серпня 2017 року ОСОБА_6 , діючи аналогічним чином та з вказаною метою, повідомивши про можливість посприяти у виділенні земельної ділянки та оформленні права приватної власності на земельну ділянку, 29.08.2017, перебуваючи неподалік буд. № 11/39 на вул. Гоголівській у м. Києві, отримав від ОСОБА_19 800 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 29.08.2017 становило 24 342 грн, про що написав їй розписку.
Продовжуючи свої злочинні дії, під надуманим приводом продовження оформлення необхідної документації, 01.09.2017 неподалік станції Київського метрополітену «Лук`янівська» він отримав від ОСОБА_19 530 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 01.09.2017 становило 16 103,04 грн, про що написав розписку.
ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_19 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1330 євро, що в перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 40 445,04 грн.

Крім цього, на початку жовтня 2017 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_20 про те, що він може їй допомогти у пошуках квартири для найому в оренду. Після цього під надуманим приводом повідомив ОСОБА_21 , що знайшов необхідне житло та їй необхідно передати йому грошові кошти нібито за оплату проживання у квартирі за перший місяць. ОСОБА_20 17.10.2017 о 18-й год., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_4 , скориставшись послугами терміналу, перерахувала на вказану ОСОБА_6 банківську картку грошові кошти в розмірі 2 400 грн. Після цього того ж дня приблизно о 19 год. 30 хв., зустрівшись із ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_20 передала йому також грошові кошти в сумі 1 000 грн. При цьому ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_20 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3 400 грн.

Крім цього, на початку жовтня 2017 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_20 про те, що він може їй допомогти у придбанні мобільного телефону за зниженою ціною. Після цього під надуманим приводом повідомив ОСОБА_21 , що знайшов необхідний їй мобільний телефон та їй необхідно передати йому грошові кошти нібито за його оплату. ОСОБА_20 17.10.2017, приблизно о 19 год. 30 хв., зустрівшись із ОСОБА_6 за вказаною адресою, передала йому 900 грн. При цьому ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_20 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, в середині грудня 2017 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_22 про те, що він може їй посприяти у працевлаштуванні за кордоном. Після цього під надуманим приводом попросив у ОСОБА_22 грошові кошти нібито для оплати за свої послуги у вирішенні даного питання на першому етапі. ОСОБА_22 13.12.2017, перебуваючи неподалік будинку № 45 на вул. Вишгородській у м. Києві, передала ОСОБА_6 100 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2017 становило 2 717,71 грн, про що написав їй розписку.
У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 під надуманим приводом повідомив ОСОБА_22 про те, що для продовження оформлення необхідної документації їй необхідно додатково сплатити грошові кошти. ОСОБА_22 29.12.2017 приблизно о 14-й год., перебуваючи неподалік станції Київського метрополітену «Теремки», передала ОСОБА_6 600 грн та 10 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 29.12.2017 становило 280,67 грн.
При цьому ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_22 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн та 110 доларів США, що в перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 2 998,38 грн.

Крім цього, в середині грудня 2017 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_23 про те, що він може їй посприяти у працевлаштуванні за кордоном. Після цього під надуманим приводом попросив у ОСОБА_23 грошові кошти нібито як оплату за свої послуги у вирішенні даного питання на першому етапі. ОСОБА_23 12.12.2017 о 13 год. 40 хв. за допомогою мобільного додатка «Приват 24» перерахувала на вказану ОСОБА_6 банківську картку 3000 грн, про отримання яких ОСОБА_6 власноруч написав їй розписку.
У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 під надуманим приводом повідомив ОСОБА_23 про те, що для продовження оформлення необхідної документації, зокрема для пришвидшення виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, їй необхідно додатково сплатити 1 254 грн, які ОСОБА_23 14.12.2017 о 11 год. 07 хв. за допомогою мобільного додатка «Приват 24» перерахувала на вказану ОСОБА_6 банківську картку.
У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 під надуманим приводом повідомив ОСОБА_23 про те, що для продовження оформлення необхідної документації їй необхідно додатково сплатити грошові кошти. ОСОБА_23 28.12.2017, перебуваючи неподалік одного з будинків на вул. Арх.Ніколаєва у м. Києві, передала ОСОБА_6 50 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 28.12.2017 становило 1 397,42 грн.
При цьому ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_23 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3 254 грн та 50 доларів США, що у перерахунку згідно з офіційним курсом НБУ становило 1 397,42 грн.

Крім цього, 19 жовтня 2017 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_20 про те, що він може їй допомогти влаштувати її доньку до міжнародної школи з навчанням на англійській мові. Після цього під надуманим приводом повідомив ОСОБА_21 , що їй необхідно передати йому гроші нібито за вирішення даного питання. ОСОБА_20 20.10.2017 приблизно о 13-й год., зустрівшись з ОСОБА_6 неподалік будинку № 2 на вул. Лук`янівській у м. Києві, передала йому конверт з грошовими коштами, після отримання якого ОСОБА_6 власноруч написав їй розписку про їх отримання. Після цього ОСОБА_6 був викритий та затриманий працівниками поліції, що завадило йому розпорядитись чужим майном на власний розсуд.
При цьому ОСОБА_6 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань чи повернення даних грошей не збирався вчиняти, тобто з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, повторно шляхом обману намагався заволодіти майном, що належить ОСОБА_20 , після чого розпорядитися ним на власний розсуд, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що це залежали від його волі.

IV. Норма права, правильність застосування якої оспорюється до Верховного Суду
Кримінальний кодекс України
Стаття 65. Загальні засади призначення покарання
Частина 1. Суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Частина 2. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Стаття 190. Шахрайство
Частина 2. Шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому,
карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

V. Мотиви, з яких виходив Верховний Суд при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався
Щодо меж касаційного розгляду
З урахуванням доводів, викладених у касаційній скарзі, та меж касаційного перегляду, установлених КПК України, розгляд провадження судом касаційної інстанції здійснено в частині перевірки доводів касаційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчинених злочинів та даним про його особу через м`якість.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15,ч. 2 ст. 190 КК України, у касаційній скарзі не оспорюються, як і вказана кваліфікація дій.

Доводи, викладені у касаційній скарзі прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, Суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Санкція частини 2 статті 190 КК України, яка застосована до ОСОБА_6 , передбачає призначення альтернативно чотирьох видів покарань штрафу, виправних робіт, обмеження волі та позбавлення волі (на строк до трьох років).
Такий вид покарання як позбавлення волі за цією санкцією частини статті можливо призначити на строк від одного до трьох років.

Суд першої інстанції, обираючи вид покарання, вказав наступне.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше судимий, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не працює, тому суд вважав за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства.

Крім того, суд першої інстанції при обранні ОСОБА_6 строку позбавлення волі вказав, що враховує його вік, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, його ставлення до вчиненого тощо.

Однак суд першої інстанції, посилаючись на врахування й інших даних про особу винуватого, не розкрив їх змісту, оскільки невідомо які наявні особливості щодо віку винуватої особи, який не є особою ні молодого віку, ні похилого, та які саме враховані судом конкретні обставини вчиненого злочину та його ставлення до вчиненого зокрема.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Втім обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції визнав щире каяття.

Отже, можна констатувати, що суд першої інстанції при призначенні покарання порушив загальні засади його призначення, передбачені ст. 65 КК України, бо лишились неврахованими повною мірою обставини вчинення злочинів ОСОБА_6 , кількість епізодів злочинної діяльності та дані про особу засудженого.

У наслідку недотримання цих засад, суд призначив ОСОБА_6 покарання яке хоч і не виходить за межі, встановлені ч. 2 ст. 190 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим через мякість, а відтак його не можна вважати необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вказаний вирок суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції з підстав невідповідності призначеного покарання ОСОБА_6 через м`якість оскаржив потерпілий. Вимогою потерпілого до суду апеляційної інстанції було скасування вироку суду першої інстанції та призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання.

Перед апеляційним судом порушувалось питання щодо невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання через м`якість, на обґрунтування чого зверталась увага суду щодо конкретних обставин кримінального провадження, у тому числі доведена судом багатоепізодність злочинів; кількість потерпілих, яким заподіяно злочинами матеріальних збитків, а саме 16 осіб; сукупна шкода у цьому кримінальному провадженні заподіяна потерпілим у розмірі більше ніж на 700 000 грн.

Наголошувалось й на тому, що суд апеляційної інстанції має зважити на дані про особу винуватого, який раніше судимий. Так, вироком від 26 вересня 2011 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відбував покарання реально, але був звільнений від подальшого відбування покарання у 2014 році на підставі акта амністії (а.к.п. 183-191, том 1).
Отже, маючи незняту та непогашену у встановленому порядку судимість, через незначний проміжок часу після звільнення від відбування покарання на підставі акта амністії, продовжив вчиняти аналогічні, корисливі злочини.

При цьому Суд не може не погодитись із твердженнями, наведеними у касаційній скарзі, про неналежну перевірку вироку в апеляційному порядку за доводами апеляційної скарги потерпілого.

Процесуальним законом передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ч. 1 ст. 370 КПК України).

Процесуальний закон також встановлює обов`язок суду апеляційної інстанції в ухвалі, якою залишено скаргу без задоволення, зазначити підстави, з яких цю апеляційну скаргу визнано необґрунтованою (ч. 2 ст. 419 КПК України).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, при спростуванні доводів, викладених в апеляційній скарзі потерпілого, щодо безпідставного врахування судом першої інстанції як обставини, яка пом`якшує покарання, щирого каяття, вказав наступне:
«…наявність або відсутність у винної особи щирого каяття не може пов`язуватись з фактом відшкодування спричинених нею збитків потерпілому (потерпілим). Тим більше, що обвинувачений, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, не тільки повністю визнав свою провину у скоєних злочинах, просив пробачення у потерпілих, і хоча станом на момент ухвалення оскаржуваного вироку не відшкодував, проте обіцяв відшкодувати всі збитки, спричинені потерпілим по справі».

Наведене розуміння суду апеляційної інстанції поняття щирого каяття як суто визнання вини є неправильним.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.
Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року № 13-70кс19).

Відшкодування заподіяних злочином збитків можна вважати складовою щирого каяття, тому посилання суду апеляційної інстанції на те, що станом на час апеляційного розгляду ОСОБА_6 все ще обіцяє відшкодувати матеріальні збитки потерпілим не є достатнім вважати, що у цьому випадку наявна обставина, яка пом`якшує його покарання, щире каяття.

З огляду на такий виклад мотивування прийнятого рішення, законність ухвали апеляційного суду також викликає обґрунтовані сумніви.

VI. Висновки Верховного Суду по суті вимог касаційної скарги
Касаційна скарга за доводами про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_6 через мякість підлягає задоволенню, у звязку з призначенням ОСОБА_6 у мінімально наближених межах строку такого виду покарання як позбавлення волі та визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, враховуючи встановлені судами обставини вчиненого злочину, дані про особу винуватого та його ставлення до вчиненого.

Наведені порушення можливо усунути на стадії апеляційного перегляду вироку, що має бути здійснений із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 438, статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

у х в а л и в:

касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні стосовно засудженого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3