ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2792/20 Справа № 199/5926/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001057 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянка України, освіта середня, заміжньої, на утриманні малолітніх та недієздатних осіб не маючої, не працюючої, не судимої, проживаючої по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, з конфіскацією всього належного їй майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності вимог закону.
Цим вироком дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту, у невстановлений органом досудового розслідування час, у невстановленому місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, придбала особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», на загальну вагу 235,8478 г., який остання в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час доставила до свого місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи свою злочинну діяльність з метою подальшого збуту, за допомогою металевого гвинтового ковпачка з під пляшки розфасувала особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» до 45 паперових згортків, та пластикового відерця та металевої герметичної ємності із кришкою та після чого стала їх зберігати в у трьох тубусах та пластиковому відерці, а саме, у кухні всередині меблевого кухонного кутка, а металевий гвинтовий ковпачок з під пляшки у кухонній шафі, та на балконі на столику з правої сторони в середині металевої герметичної ємності із кришкою за місцем свого мешкання, за вказаною адресою до 26.03.2019 року. Так, 26.03.2019 року в період часу з 20 годин 15 хвилин до 21 годин 20 хвилин на підставі ухвали слідчого судді за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих, проведено обшук, в ході якого, у кухні всередині меблевого кухонного кутка було виявлено та вилучено три тубуси в середині яких знаходилось 45 паперових згортків з речовиною рослинного походження, пластикове відерце із речовиною рослинного походження, а у кухонній шафі металевий гвинтовий ковпачок з під пляшки, далі на балконі на столику з правої сторони металеву герметичну ємність із кришкою в середині якої знаходилась речовина рослинного походження, які ОСОБА_7 , у невстановлений органом досудового розслідування час, у невстановленому місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбала та розфасувала за місцем свого мешкання, пусті сліп пакети, які були вилучені та запаковані до спеціальних пакетів.
Згідно із висновком експерта № 1/8.6/1304 надані на дослідження 10.04.2019 року подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору масами: 73.9384 г, 4.1983 г, 4.0266г, 4.0093 г, 4.3331 г, 4.2792 г, 4.1647 г, 3.8853 г, 4.3068 г, 3,7249 г, 4.2820 г, 4.0439 г, 4,0590 г, 4,2892 г, 4.1906 г, 4.1118 г, 4, 3812 г, 3,6517 г, 4,0484 г, 4.4118 г, 4.3910 г, 4.0891 г, 4,0005 г, 4,2317 г, 4.3281 г,3,9894 г, 3,9373 г, 4, 2024 г, 3,8846 г, 4.0930 г, 3,8626 г, 4,1418 г, 4,1944 г, 4,1845 г, 3.6767 г, 3.8023 г, 4.0561 г, 4,3114 г, 4,3468 г, 3.9404 г, 3.9468 г, 4,4186 г, 4,2133 г, 4.1266 г, 3,9371 г, 0,2042г, 1.8310 г, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно ухвали слідчого судді), є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушені речовину) становить відповідно 66,7331 г., 3,8146 г, 3.6501 г, 3.6164 г, 3.9384 г, 3.8821 г, 3.7716 г, 3,5030 г, 3.9140 г, 3.3785 г, 3.8602 г, 3.6646 г, 3,6876 г, 3,8731 г, 3,7384 г, 3,7925 г, 3,7088 г, 3,9632 г, 3,3095 г, 3, 6666 г, 4,0103 г, 3,9708 г, 3.6900 г, 3,6185 г, 3.8255 г, 3,9005 г, 3.6284 г, 3,5644 г, 3.8032 г, 3,5004 г, 3, 7000 г, 3,4991 г, 3,7558 г, 3,7875 г, 3,7974 г, 3, 3278 г, 3,4384 г., 3,6829 г, 3,9104г., 3,9312 г, 3,5586 г, 3,5561 г., 3,9869 г, 3,8261 г, 3,7354 г, 3.5395 г, 0,1837 г, 1,6527 г.; на поверхні металевого гвинтового ковпачка з під пляшки, виявлено тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів, визначити масу яких немає можливості в зв`язку з незначної кількістю, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 становить невеликий розмір; які ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно придбала та зберігала за місцем свого мешкання з метою збуту.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена зазначає, що вирок є незаконним через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушенням права на захист обвинуваченої, невідповідність призначеного покарання кваліфікації кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Обвинувачена вказує, що свідки сторони обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є працівниками правоохоронних органів, які прямо заінтересовані в дачі завідомо неправдивих свідчень для уникнення відповідальності щодо незаконних методів досудового розслідування відносно неї, тому суд має оцінювати їх критично. Свідчення понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , є недопустимим доказом, оскільки вони раніше неодноразово засудженні, в тому числі у сфері поводження з наркотичними засобами та раніше їх неодноразово використовували працівники поліції в якості понятих. Разом з цим, обвинувачена вказує і на недопустимість інших доказів, зокрема, протоколу обшуку від 26.03.2019, оскільки до початку проведення цієї слідчої дії, слідчим не було роз`яснено ОСОБА_7 про її права та обов`язки, що гарантовані Коституцією України, КПК України. До того ж, обшук, без поважних підстав, проводився в темний час доби; до початку обшуку, слідчим не проголошено, на який пристрій здійснюється відео-фіксація; на відео-запису відсутній час проведення обшуку; відео-запис неодноразово переривається; на другому відео-запису обшуку не видно, що за особа за столом здійснює пакування пакетів.
Обвинувачена зазначає, що під час відкриття матеріалів досудового розслідування, відповідно до ст. 290 КПК України, слідчим, в порушення вимог чинного законодавства не було відкрито обвинуваченій та її захиснику речові докази при ознайомленні з матеріалами справи, у зв`язку з чим було суттєво порушені права обвинуваченої, через що зазначені речові докази є недопустимим доказом у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовим висновком ВСУ від 16.03.2017 у справі № 5-364кс16.
Разом з цим, на думку обвинуваченої, матеріалами справи не доведений саме її умисел на збут наркотичних засобів, оскільки досудовим розслідуванням не було встановлено збуту наркотиків, та дій, націлених на збут, у зв`язку з чим обвинувальний акт і матеріали справи не містять належного викладу обставин кримінального правопорушення, який надає можливість кваліфікувати дії обвинуваченої як злочин, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, як того вимагає ст. 291 КПК України. ОСОБА_7 звертає увагу, на те, що наркотичні засоби не підлягали для розповсюдження, а використовувались виключно для власних потреб.
Окрім цього, на думку обвинуваченої, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що вона раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не судима в тому числі відповідно до ст. 89 КК України, не ухилялася під час досудового слідства від слідчих дій, за місцем проживання характеризується позитивно.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачена та її захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
У відповідності до ст. 404 КПК України судове рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судовий розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка.
Так, обвинувачена ОСОБА_7 , будучи допитаною в судовому засіданні суду першої інстанції, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не визнала та пояснила суду, що наркотичний засіб «канабіс», який вона зберігала у себе вдома, вона придбала для власного вживання, мети збуту в неї не було, розфасувала його по згортках, оскільки так їй зручніше вживати, а також вказала, що працівники поліції змушували її визнавати свою провину, казати що вона збуває наркотичний засіб за 150 грн. за один згорток, чинили на неї моральний тиск, погрожували позбавити волі, відвозили на кладовище та вимагали грошові кошти.
Судом першої інстанції обґрунтовано покладено в якості доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема показання свідка ОСОБА_14 , який був понятим під час проведення обшуку в ОСОБА_7 та підтвердив, що вона видала пакет з марихуаною і сказала, що це належить їй і це у неї для реалізації по 150 грн. за один згорток, а всього паперових згортків з марихуаною було приблизно 40 шт.
Також вина ОСОБА_7 в інкримінованому їй злочині підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 , який був понятим, та пояснив, що під час проведення обшуку у ОСОБА_7 було вилучено приблизно 30-40 згортків з наркотичним засобом марихуана, яка була розфасована у паперові згортки, відносно яких ОСОБА_7 пояснила, що це належить їй, про те, чи казала остання що вона зберігає вказану наркотичну речовину з метою збуту він не пам`ятає.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , який разом з іншими працівниками поліції проводив обшук у ОСОБА_7 , пояснив, що під час обшуку остання повідомила, що у неї зберігається «канабіс», після чого провела його та інших працівників поліції до кухні, де видала три тубуси, в яких було близько 40 згортків, після чого вони були вилучені, та ще залізна коробка. Крім того, зазначив, що зауважень або клопотань від ОСОБА_7 , або учасників обшуку не надходило, та остання не заявляла, що робить зазначені дії під тиском працівників поліції.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який разом з іншими працівниками поліції проводив обшук, пояснив, що під час обшуку у ОСОБА_7 було знайдено наркотичний засіб «канабіс», який був сформований в газетні пакунки, які були поміщенні спеціальні пакети та опечатані, а також вказав, що зауважень від учасників не надходило, а сама ОСОБА_7 після проведення обшуку зазначила, що займається збутом наркотичних засобів вже декілька десятків років для того, аби утримувати родину. Зазначив, що тиску на обвинувачену він або його колеги не чинили, грошові кошти від ОСОБА_7 не вимагали та не отримували.
Також обставина зберігання ОСОБА_7 наркотичного засобу з метою збуту підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він разом з іншими працівниками поліції, та слідчим проводив обшук у ОСОБА_7 , де під час обшуку у ОСОБА_7 було знайдено на кухні паперові згортки, в яких була речовина зеленого кольору, яку сама ОСОБА_7 видала. Разом з тим, зауважив, що перед проведенням обшуку ОСОБА_7 оголошувалися її права та обов`язки, ніякого тиску та примусу в бік останній не було, всі дії були проведені згідно чинних норм КПК України.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він разом з іншими працівниками поліції проводив обшук у ОСОБА_7 , під час якого у останньої було знайдено наркотичний засіб «марихуана».
Також допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він мешкає за адресою по АДРЕСА_1 , разом із обвинуваченою ОСОБА_7 , яка доводиться йому дружиною, своєю матір`ю, донькою та онукою, 26.03.2019 року, близько 22:00 год. за зазначеною адресою проводився обшук працівниками поліції, під час якого були вилучені наркотичні засоби, звідки вони взялися за адресою їх мешкання він сказати не може, особисто їх він не вживає, ОСОБА_7 ніколи не вживала наркотичні засоби, інші члени родини також не вживають, та він ніколи не бачив, аби хтось із членів родини збував наркотичні засоби.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинувачену ОСОБА_7 у зазначеному кримінальному правопорушенні, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання і закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Всі вищевикладені показання свідків узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження.
Так, вказані показання свідків узгоджуються з протоколом обшуку від 26.03.2019 року, який було проведено за місцем проживання ОСОБА_7 , та відповідно до якого, у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: на кухні всередині меблевого кухонного кутка було виявлено та вилучено три тубуси в середині яких знаходилось 45 паперових згортків з речовиною рослинного походження, пластикове відерце із речовиною рослинного походження, а у кухонній шафі металевий гвинтовий ковпачок з під пляшки, на балконі на столику з правої сторони металеву герметичну ємність із кришкою в середині якої знаходилась речовина рослинного походження (т. 2 а.п. 25-30).
Згідно з висновком експерта №1/8.6/1304 від 25.04.2019 року, надані на дослідження 10.04.2019 року подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору масами: 73.9384 г, 4.1983 г, 4.0266г, 4.0093 г, 4.3331 г, 4.2792 г, 4.1647 г, 3.8853 г, 4.3068 г, 3,7249 г, 4.2820 г, 4.0439 г, 4,0590 г, 4,2892 г, 4.1906 г, 4.1118 г, 4, 3812 г, 3,6517 г, 4,0484 г, 4.4118 г, 4.3910 г, 4.0891 г, 4,0005 г, 4,2317 г, 4.3281 г,3,9894 г, 3,9373 г, 4, 2024 г, 3,8846 г, 4.0930 г, 3,8626 г, 4,1418 г, 4,1944 г, 4,1845 г, 3.6767 г, 3.8023 г, 4.0561 г, 4,3114 г, 4,3468 г, 3.9404 г, 3.9468 г, 4,4186 г, 4,2133 г, 4.1266 г, 3,9371 г, 0,2042г, 1.8310 г, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно ухвали слідчого судді), є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушені речовину) становить відповідно 66,7331 г., 3,8146 г, 3.6501 г, 3.6164 г, 3.9384 г, 3.8821 г, 3.7716 г, 3,5030 г, 3.9140 г, 3.3785 г, 3.8602 г, 3.6646 г, 3,6876 г, 3,8731 г, 3,7384 г, 3,7925 г, 3,7088 г, 3,9632 г, 3,3095 г, 3, 6666 г, 4,0103 г, 3,9708 г, 3.6900 г, 3,6185 г, 3.8255 г, 3,9005 г, 3.6284 г, 3,5644 г, 3.8032 г, 3,5004 г, 3, 7000 г, 3,4991 г, 3,7558 г, 3,7875 г, 3,7974 г, 3, 3278 г, 3,4384 г., 3,6829 г, 3,9104г., 3,9312 г, 3,5586 г, 3,5561 г., 3,9869 г, 3,8261 г, 3,7354 г, 3.5395 г, 0,1837 г, 1,6527 г. на поверхні металевого гвинтового ковпачка з під пляшки, виявлено тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів, визначити масу яких немає можливості в зв`язку з незначної кількістю, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 становить невеликий розмір (т. 2 а. п. 41-46).
Підстав для того, щоб вважати докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, колегія суддів не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої щодо незаконних методів досудового розслідування відносно ОСОБА_7 з боку свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є працівниками правоохоронних органів, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки вони перевірялись судом першої інстанції та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, оскільки кримінальне провадження відносно працівників поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 закрите за відсутністю ознак кримінального правопорушення (т. 1 а.п. 208-211).
Посилання обвинуваченої на те, що свідчення понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є недопустимими доказами, оскільки вони раніше неодноразово засудженні, в тому числі у сфері поводження з наркотичними засобами та раніше вони неодноразово залучались працівниками поліції в якості понятих, не заслуговують на увагу, оскільки та обставина, що поняті ОСОБА_13 та ОСОБА_14 після або до виявлення та вилучення наркотичного засобу в ОСОБА_7 брали участь ще й в іншій справі або були раніше судимі автоматично не тягне за собою визнання їх показань як понятих недопустимим доказом, адже положення ст. 87 КПК України може бути застосовано не за будь-якого недодержання процесуальної норми, а лише у випадку істотного (фундаментального) порушення прав і свобод особи, гарантованих у документах, які перелічені у ч. 1 цієї статті. Однак, доводів на підтвердження наявності саме таких порушень в апеляційній скарзі не наведено, що узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року (провадження № 51-8865км18).
Крім того, підстав, які б ставили під сумнів правдивість показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та свідчили про обмову обвинуваченої, матеріали провадження не містять. Зазначені показання свідків узгоджуються із показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , а також із протоколом обшуку від 26.03.2019 року та висновком експерта від 25.04.2019 року.
Що стосується посилання обвинуваченої на те, що обшук був проведений із порушенням норм КПК України, то вони є безпідставними, оскільки спростовуються додатком до протоколу обшуку, а саме оптичного диску DVD-R диск, на якому міститься відеозапис слідчої дії - обшуку о 20 годині 15 хвилин за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . При перегляді відеозапису слідчої дії обшуку від 26.03.2019 року чітко видно і чутно як перед проведенням обшуку ОСОБА_7 було зачитано в присутності понятих вголос текст ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2019 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , про що вона особисто на оригіналі тексту ухвали написала: «копію ухвали прийняла» та поставила підпис та дату: «26.03.2019 року», та їй було вручено копію ухвали. А також ОСОБА_7 запропоновано видати наркотичні речовини чи речі, заборонені в обігу, на що ОСОБА_7 добровільно надала працівникам поліції наркотичну речовину канабіс, яка знаходилася на кухні всередині меблевого кухонного кутка, а саме було вилучено три тубуси в середині яких знаходилось 45 паперових згортків з речовиною рослинного походження, пластикове відерце із речовиною рослинного походження, а у кухонній шафі металевий гвинтовий ковпачок з під пляшки, далі на балконі на столику з правої сторони металеву герметичну ємність із кришкою в середині якої знаходилась речовина рослинного походження. Також чітко видно, що всі речі, які вилучалися були вилучені до 21 години 20 хвилини, коли ще було денне освітлення, і саме до 21.20 год. слідча дія обшук закінчилася, коли вже почало темніти. В цей час учасникам слідчої дії було зачитано протокол обшуку, при цьому заяв та зауважень від учасників та понятих не надходило. Один примірник протоколу обшуку отримала ОСОБА_7 .
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що обшук домоволодіння обвинуваченої ОСОБА_7 проводився на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2019 року слідчим та в присутності понятих, а тому протокол обшуку повністю відповідає вимогам статей 223, 233, 234 КПК України, а посилання обвинуваченої про визнання протоколу обшуку недопустимим доказом є необґрунтованим.
Крім того, сама ОСОБА_7 про порушення її прав під час обшуку не заявляла, тому суд суттєвих порушень не вбачає.
Посилання обвинуваченої на те, що їй не було роз`яснено права та обов`язки є безпідставними, оскільки протокол обшуку містить підпис ОСОБА_7 про роз`яснення їй прав та обов`язків (т. 2 а.с. 25), а також підтверджується показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні зазначив, що перед проведенням обшуку ОСОБА_7 оголошувалися її права та обов`язки.
Щодо доводів обвинуваченої про ненадання можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження стосовно обшуку, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 9 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
В свою чергу, судом були прийняти прийняті заходи для надання можливості захиснику ознайомитися а матеріалами кримінального провадження стосовно обшуку, яке перебуває в Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська, а саме шляхом направлення запиту про направлення зазначених матеріалів для Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Однак, сам захисник, до слідчого для надання йому доступу до матеріалів іншого провадження в порядку ст. 290 КПК України під час досудового розслідування або судового розгляду, не звертався.
Таким чином, ознайомлення з матеріалами іншого провадження, на підставі яких виносилось клопотання про обшук, можливе лише з дозволу слідчого, прокурора, якого не було отримано самим захисником.
Що стосується тверджень про невідкриття обвинуваченій ОСОБА_7 та її захиснику речових доказів у справі, то вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів від 31.05.2019 року (т. 2 а.с. 72) захисник ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_7 були ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, та клопотання про ознайомлення з додатковими матеріалами, або заяв про обмеження в цьому останні не заявляли.
Таким чином, обвинувачена та її захисник не були позбавленні можливості ознайомитися з речовими доказами, проте таке право не використали, що не може свідчити про невідкриття речових доказів та визнання таких доказів недопустимими.
Що ж стосується апеляційних вимог обвинуваченої щодо відсутності в обвинуваченої умислу на збут наркотичних засобів, колегія суддів вважає їх неприйнятними та зазначає, що наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку, спростовуються викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що в діях ОСОБА_7 , відсутній склад інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 307 КК України з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2020 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів,психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.
Вирішуючи питання про зміст умислу та мотиву ОСОБА_7 , колегія суддів виходить з сукупності всіх обставин вчиненого діяння. В даному випадку апеляційний суд, враховуючи положення вищезазначеної Постанови, враховує і спосіб вчинення злочину, і кількість наркотичного засобу канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, а саме: подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору масами: 73.9384 г, 4.1983 г, 4.0266г, 4.0093 г, 4.3331 г, 4.2792 г, 4.1647 г, 3.8853 г, 4.3068 г, 3,7249 г, 4.2820 г, 4.0439 г, 4,0590 г, 4,2892 г, 4.1906 г, 4.1118 г, 4, 3812 г, 3,6517 г, 4,0484 г, 4.4118 г, 4.3910 г, 4.0891 г, 4,0005 г, 4,2317 г, 4.3281 г,3,9894 г, 3,9373 г, 4, 2024 г, 3,8846 г, 4.0930 г, 3,8626 г, 4,1418 г, 4,1944 г, 4,1845 г, 3.6767 г, 3.8023 г, 4.0561 г, 4,3114 г, 4,3468 г, 3.9404 г, 3.9468 г, 4,4186 г, 4,2133 г, 4.1266 г, 3,9371 г, 0,2042г, 1.8310 г, маса канабісу (в перерахунку на висушені речовину) становить відповідно 66,7331 г., 3,8146 г, 3.6501 г, 3.6164 г, 3.9384 г, 3.8821 г, 3.7716 г, 3,5030 г, 3.9140 г, 3.3785 г, 3.8602 г, 3.6646 г, 3,6876 г, 3,8731 г, 3,7384 г, 3,7925 г, 3,7088 г, 3,9632 г, 3,3095 г, 3, 6666 г, 4,0103 г, 3,9708 г, 3.6900 г, 3,6185 г, 3.8255 г, 3,9005 г, 3.6284 г, 3,5644 г, 3.8032 г, 3,5004 г, 3, 7000 г, 3,4991 г, 3,7558 г, 3,7875 г, 3,7974 г, 3, 3278 г, 3,4384 г., 3,6829 г, 3,9104г., 3,9312 г, 3,5586 г, 3,5561 г., 3,9869 г, 3,8261 г, 3,7354 г, 3.5395 г, 0,1837 г, 1,6527 г., що підтверджується висновком експерта №1/8.6/1304 від 25.04.2019 року, а також протоколом обшуку від 26.03.2019 року у кв. АДРЕСА_2 , під час якого у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено у кухні всередині меблевого кухонного кутка три тубуси, в середині яких знаходилось 45 паперових згортків з речовиною рослинного походження, що свідчить відповідно про їх спосіб упакування саме з метою збуту.
Також доводи обвинуваченої щодо недоведеності її умислу на збут наркотичних засобів суперечать показам самої обвинуваченої під час проведення обшуку, оскільки відповідно до дослідженого відеозапису проведення обшуку у кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 пояснила, що розфасовані у паперові згортки особливо наркотичний засіб канабіс, зберігала з метою збуту (т. 2 а.с. 30). Крім того, зазначені доводи також спростовуються показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що звідки наркотичні засоби взялися за адресою їх мешкання він сказати не може, особисто їх він не вживає, ОСОБА_7 ніколи не вживала наркотичні засоби, інші члени родини також не вживають.
За результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, аналізуючи докази, які мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу і мети обвинуваченої ОСОБА_7 при скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, правильно врахував розмір наркотичного засобу, який ОСОБА_7 перед вилученням працівниками поліції зберігала за місцем мешкання; спосіб його упакування і розфасування, та прийшов до правильного висновку про наявність у обвинуваченої умислу на придбання та зберігання наркотичного засобу саме з метою збуту.
Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за встановлених у вироку фактичних обставин, є обґрунтованим, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, які були досліджені з дотриманням вимог закону, детально проаналізовані у вироку та дістали належну оцінку, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченої ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення.
Що стосується обґрунтованості призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів вважає, що воно призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з належним врахуванням ступеню тяжкості вчиненого нею злочину та особи обвинуваченої, яка свою провину не визнала, раніше не судима, вчинила умисний тяжкий злочин, на обліку у лікаря-нарколога, психіатра не перебуває, хронічними захворюваннями не страждає, характеризується задовільно, враховуючи підвищену суспільні небезпеку зазначених злочинів, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.
Як вбачається з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Доводи обвинуваченої щодо неврахування судом першої інстанції, що вона раніше не судима, в тому числі відповідно до ст. 89 КК України, не ухилялася під час досудового слідства від слідчих дій, за місцем проживання характеризується позитивно, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом при призначенні покарання було враховано обставини, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі, про що зазначено у вироку та призначено покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 307 КК України.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченої, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає, а відтак вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4