У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

29.01.2021 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадженні відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суховоля Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді у Городоцькому районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000066 від 16.01.2013 р. на ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України.

В підготовчому судовому засіданні мати ОСОБА_11 ОСОБА_12 , з покликанням на ч. 6 ст. 55 КПК України, просила про залучення її в якості потерпілої у цьому кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що внаслідок кримінального правопорушення настала смерть її сина, чим їй завдано шкоди.

Прокурор та інші учасники кримінального провадження в суді проти визнання ОСОБА_12 потерпілою не заперечили.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання ОСОБА_12 про залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 16.01.2013 р., про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, підлягає до задоволення.

08.12.2020 р. потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 подано до суду цивільні позови, в яких, зокрема, ОСОБА_7 просить про відшкодування з ОСОБА_5 матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 65 778 грн. 27 коп. та моральної шкоди в розмірі 200 000 грн., ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн. та ОСОБА_12 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн., та матеріальної шкоди в їхню користь в розмірі 120 360 грн.

Прокурор в суді проти задоволення клопотання про прийняття цивільних позовів до розгляду не заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про прийняття цивільних позовів до розгляду в цілому не заперечили.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_5 слід прийняти до розгляду у цьому кримінальному провадженні.

Дана справа підсудна Городоцькому районному суду Львівської області, підстав для її закриття чи зупинення немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Під час порушення справи та провадження досудового слідства істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду, допущено не було. По справі зібрано достатньо доказів для призначення її до судового розгляду.

Прокурор просить про призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, обвинувачений, його захисник, потерпілі та їхні представники такому не заперечили.

Крім того, прокурор у суді та у письмовому клопотанні від 29.01.2021 р. просить про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, обвгрунтовуючи тим, що обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, закінчується 03.02.2021 р., а ризики, що враховувались при обранні запобіжного заходу на досудовому слідстві та судом при продовженні запобіжного заходу, не відпали, крім цього, зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що докази, які дають підстави підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку, що ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, не працює, а отже, не має законних джерел доходів, вік і стан здоров`я останнього дозволяє застосувати до нього запобіжний захід, пов`язаний із позбавленням волі, крім того, обвинувачений з місця вчинення кримінального правопорушення зник, приховав сліди шляхом знищення речових доказів, є обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винуватим, тому може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків шляхом переконання та залякування, може схиляти їх до зміни наданих ними показань, зазначив, що підозра є обгрунтованою, тому вказане в сукупності свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосуванню до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в суді та у письмовому запереченні від 29.01.2021 р. клопотання прокурора заперечив, вказуючи на його необгрунтованість, відсутність доказів на підтвердження ризиків, визначених ст. 177 КПК України, вказує, що мотивація прокурора про вчинення підзахисним особливо тяжкого злочину не є підставою для тримання його під вартою, жодного доказу на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень стороною обвинувачення до клопотання не долучено, інше, просить у задоволенні клопотання відмовити та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловився на підтримку позиції захисника.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , їх представники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 клопотання прокурора підтримали у повному обсязі.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2020 р. обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, а 23.03.2020 р., 14.05.2020 р., 19.08.2020 р., 13.10.2020 р., та 08.12.2020 р. такий строк продовжено, зокрема, до 03.02.2021 р. включно.

Завершити розглядом кримінальне провадження на ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України в даному судовому засіданні, неможливо, оскільки не допитано обвинуваченого, потерпілих, свідків, не проведено інших необхідних процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення від 20.05.2010 по справі «Москаленко проти України» зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено підозрюваному, обвинуваченому, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Прокурор у суді та в письмовому клопотанні вказує на наявність ризику переховування обвинуваченим від суду, оскільки ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та приховав його сліди шляхом знищення речових доказів, тривалий час перебував у розшуку, є обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винуватим, тому, з цією метою може ухилятися від суду. Крім того, покликається на можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показів.

Наведені прокурором у клопотанні та в суді доводи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, а також про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

За положеннями п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене, при розгляді питання щодо доцільності продовження ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, і зокрема, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, оскільки останні свої позиції по суті справи не викладали, суд враховує, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, зокрема, що обвинувачений за місцем реєстрації не проживає, постійного місця проживання, утриманців та місця роботи не має, не одружений, його майновий стан, а також, враховуючи характер, ступінь суспільної небезпечності, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються у вину ОСОБА_5 , поведінку останнього та тяжкі наслідки, що настали та інші обставини, суд вважає, що ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів без визначення розміру застави з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

Також, суд зазначає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, як про це просить захисник ОСОБА_4 у своєму клопотанні, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

За наведеного, керуючись ст.ст. 55, 128, 176, 177, 183, 196, 197, 315, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_12 про залучення в якості потерпілої у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 16.01.2013 року, з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

ОСОБА_12 визнати потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 16.01.2013 року, з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України.

Цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення прийняти до розгляду у даному кримінальному провадженні за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 год. 30. хв. 08.02.2021 р.

Справу розглядати з участю учасників кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою продовжити до 26.03.2021 р. включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, потерпілим та їх представникам.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1