Справа № 454/3216/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1148/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі судових засідань кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 30 вересня 2020 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою,

за участю: прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
встановила:
Оскаржуваною ухвалою запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів, тобто до 28.11.2020 року включно.
Визначено розмір застави ОСОБА_6 - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 160560 ( сто шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі протягом її дії.
У разі внесення такої застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати на виклик суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Не погоджуючись із даною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу. у якій просить скасувати оскаржену ухвалу та зменшити йому розмір застави.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що було порушено його право на захист, оскільки йому не було вручено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою і не було часу для подання заперечення на таке. Також вказує, що не ознайомлений з матеріалами кримінального провадження. Окрім того. Вказує, що він є особою похилого віку, а зазначений розмір застави є непосильним для нього.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти вимог апеляції, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, виходячи з наведеного, ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду таких справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність такого, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку колегії суддів, суддею під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.
Колегія суддів вважає доведене прокурором те, що ризики не зменшились, а відтак, обґрунтованими є висновки суду про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Покликання обвинуваченого, зокрема на те, що було порушено його право на захист і він не ознайомлений з матеріалами справи, а також те, що йому не було вручено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_9 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Отже, на думку апеляційного суду, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого, з врахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 317 КК України, даних про його особу та мотивів, викладених в клопотанні прокурора. Окрім того, суддя вірно у відповідності до вимог закону визначив розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 160560 ( сто шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 30 вересня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4