Справа № 559/2443/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Дубно кримінальне провадження №0000861 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

та угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що 02 жовтня 2019 року, близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах у винайманому будинку за адресою АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , реалізовуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », достовірно знаючи, що один з наймачів житла, а саме ОСОБА_8 , являється продавцем вказаного магазину та має ключі до вхідних дверей магазину, будучи непоміченим ОСОБА_8 , викрав ключі із його рюкзака.

В подальшому, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю нагляду за його діями, таємно, умисно, викрав мобільний телефон Аррlе Ірhоnе вартістю 4500 гривень та грошові кошти в сумі 4710 грн., які знаходились в шухляді комп`ютерного столу магазину «Містер Джобс», що знаходиться за адресою: м. Дубно, вул. Д.Галицького, 7 та належать потерпілому ОСОБА_6 та з викраденим майном залишив приміщення магазину, двері якого замкнув викраденим у ОСОБА_8 ключем.

В результаті вчинення даного злочину ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 9210 гривень.

31 жовтня 2019 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на три роки. Згідно зі ст. 75, 76 КК України сторони узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на один рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації

до уповноваженого органу з питань пробаці ї, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Обвинувачений заявив, що зобов`язується відшкодувати потерпілому завдану матеріальну шкоду протягом двох місяців з дня укладення угоди про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. При цьому, потерпілий зазначив, що цивільного позову у кримінальному провадженні не заявляв, оскільки між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 досягнуто згоди щодо повного відшкодуванням останнім завданих збитків протягом двох місяців з дня укладення угоди про визнання винуватості.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнаючи винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні в обсязі обвинувачення, повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у кримінальному провадженні, у зв`язку з наданням потерпілим ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

З урахуванням доведеності вини у вчиненному кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 185 КК України та її беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, сприяння у розкритті злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано значної шкоди правам та інтересам окремих осіб, тому суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.
При цьому, суд зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у вигляді покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 314 гривень 02 копійки.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався
На підставівикладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000861, укладену між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 02 копійки.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-цифровий диск, з наявними записами камер відео спостереження від 02.10.2019 року- залишити при матеріалах кримінального провадження.

- квитанцію, видану ПТ «Донкредит», поміщену до прозорого пакета, до якого прикріплена бирка з пояснювальними написами, підписами учасників, яка скріплена печаткою Дубенського ВП-знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1