У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,з участю прокурора ОСОБА_3 ,підозрюваного ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Днепрорудне, Васильєвського району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, не зареєстрований, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-23.01.2016 р.Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України, до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний вирок Василівського районного суду Запорізької області від 23.01.2015 ( ст.185 ч.3), остаточне покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.75 КК України зарахований строк з 12.01.2015 до вступу вироку в закону силу. Вирок набув законної сили 29.03.2016;

- 04.07.2016 р.Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, по совокупності вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2016 ( ст.185 ч.2) частково приєднати вирок Василівського районного суду Запорізької області від 23.01.2015 ( ст.185 ч.3), к відбиттю покарання 2 роки 2 місяця позбавлення волі. Звільнився 11.07.2017 по відбуттю строку покарання;

- 29.05.2020р. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, був направлений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ознаками ч.2 ст.185 КК України

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.296 КК України по матеріалам досудового розслідування за № 0002170 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 20.09.2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 ,за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 ,якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,що передбачене ч.2 ст.296 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В клопотанні зазначив,що 20 вересня 2020 року приблизно в 17 годину 00 хвилин, ОСОБА_4 спільно з іншими підозрюваними особами, знаходячись в салоні муніципального автобусу маршруту № 98, під час руху між зупинкою громадського транспорту «вулиця Іванова» та зупинкою громадського транспорту «Уральські казарми» по вулиці Іванова в місті Запоріжжі, маючи умисел спрямований на вчинення хуліганства, вчинив безпричинні хуліганські дії, що грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувались винятковим цинізмом за наступних обставин: в зазначений час ОСОБА_4 знаходячись у стані алкогольного спяніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганства, діючи безпричинно, з винятковим цинізмом, ігноруючи елементарні норми моралі, існуючі в суспільстві, використовуючи малозначний привід, демонструючи свою неповагу, став голосно кричати та висловлюватись грубою нецензурною лайкою. На зауваження пасажирів маршрутного автобусу ОСОБА_4 не реагував, та продовжив свої хуліганські дії, які супроводжував грубою нецензурною лайкою на адресу останніх та з хуліганських спонукань наніс удари правою рукою в область голови та різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_7 , який на той час знаходився в салоні зазначеного маршрутного автобусу № 98. В цей час ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, діючи спільно та узгоджено схопили ОСОБА_7 за верхній одяг, та демонструючи особливу зухвалість почали наносити хаотичні удари в область голови та обличчя по різним частинам тіла та ногах ОСОБА_7 внаслідок чого останній впав на підлогу автобусу. Після того, як ОСОБА_7 , піднявся з підлоги, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжили наносити удари в область голови, по різним частинам тіла та ногах потерпілому ОСОБА_7 тим самим вчинивши грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Здійснивши грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на те,що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину,передбаченого ч.2 ст.286 КК України,не працює,не має міцних родинних і соціальних зв`язків та постійного місця мешкання у м.Запоріжжі.У відсутність запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою підозрюваний може продовжити злочинну діяльність,а також ухилятися від органу досудового розслідування та суду,впливати на потерпілого та свідків,іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню,не з`являвся за викликами до суду в іншому кримінальному провадженні,яке наразі не розглянуто.

В суді слідчий підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення. Пояснив,що у слідства є підстави вважати наявними ризики втечі підозрюваного,продовження злочинної діяльності та незаконного впливу на потерпілого і свідків,перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.Така позиція слідства ґрунтується на відомостях про особу підозрюваного,який не працює та не має джерела для існування,раніше неодноразово судимий,до затримання перебував під кримінальним переслідуванням в іншому кримінальному провадженні, міцними соціальними та сімейними зв`язками не обтяжений.

Прокурор вважає,що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів,на які посилається слідчий.

Захисник заперечує проти задоволення клопотання з посиланням на те,що його підзахисний має постійне місце проживання,де мешкає з цивільною дружиною,підозрюється у вчинені нетяжкого злочину,до нього можливо обрати запобіжний захід менш суворого виду,не пов`язаного з триманням під вартою.

Підозрюваний вважає,що до нього можливо обрати запобіжний захід,не пов`язаний з ізоляцією від суспільства,оскільки він має постійне місце мешкання у найманому житлі,цивільну дружину,від суду не ухилявся.

Заслухавши думку учасників процесу,перевіривши їхні доводи матеріалами справи, слідчий суддя дійшов висновку,що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.29 Конституції України,ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку,встановлених законом.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р.(із змінами)»Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування»,тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати,що інші запобіжні заходи ,передбачені законом,не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків,передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З наданих суду разом з клопотанням матеріалів суд встановив наступне.

20.09.2020 р.до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002170 внесено відомості про почате досудове розслідування за фактом вчинення групою осіб у салоні маршрутного муніципального транспорту хуліганства із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

В результаті проведених слідчих дій отримані дані про те,що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_4 ,якому 21.09.2020 р.повідомлено про підозру у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.296 КК України,про що свідчить зміст наданих до клопотання протоколів,зокрема,допиту потерпілого,свідків,протоколу проведення впізнання підозрюваного свідками,оглянутим при розгляді цього клопотання змістом відеозапису подій.

Обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 узгоджується з узагальнюючим визначенням цього поняття,сформульованих у правових позиціях Європейського Суду,зокрема,у рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 р.,за змістом якого термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або обставин,які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому,що особа могла вчинити це правопорушення.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_4 фактично був затриманий 20.09.2020 р.о 19 год.40 хв.,підозра вручена 21.09.2020 р.,в присутності захисника.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного,слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри, а також відомості про його особу: ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зрозумілих джерел доходів не має,соціальні та родинні зв`язки підозрюваного та наявність найманого житла як місця проживання не є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваного,щоб утримати його від продовження злочинної діяльності та гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків,належну процесуальну поведінку,запобігти ризику втечі як особи,який загрожує кримінальне покарання.
Знаходячись на волі,підозрюваний має можливість перешкодити ефективному розслідуванню,впливати на потерпілого,який наразі перебуває у лікарні,на свідків,які є очевидцями події.
Всі викладені обставини свідчать про суспільну небезпечність цієї особи ,що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку,є високим ризик втечі підозрюваного від правосуддя з метою уникнути можливо покарання,продовження злочинної діяльності,незаконного впливу на потерпілого та свідків,запобігти яким,обравши менш суворий запобіжний захід,ніж тримання під вартою,вочевидь неможливо.
Слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини,а також практику Європейського суду з прав людини,згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас,Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те,що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на суспільний інтерес,який,з урахуванням презумпції невинуватості,виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя з урахуванням викладеного обирає відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України,при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави,достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків,передбачених цим Кодексом.

Водночас,за змістом ч.4 п.1 цієї ж статті,слідчий суддя,суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину,вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування.

Враховуючи ,що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням предметів,схожих на молоток,якими нападники нанесли тілесні ушкодження потерпілому , слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміру застави не визначає.

Керуючись ст.177,179,180,181,182,183,184,193,196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Застосувати відносно ОСОБА_4 ,підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 20 вересня 2020 року (час затримання 19 година 40 хвилин) по 21 листопада 2020 року включно.

Ухвалу для виконання направити уповноваженій службовій особі Запорізького СІЗО, вручити копію ухвали підозрюваному,захиснику та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1