БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/187/20
Справа № 356/592/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2020 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1
За участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання дізнавача Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000057 від 08.11.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.11.2020 року до Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання дізнавача Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000057 від 08.11.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 07.11.2020 року, о 22 годині, в ході проведення огляду місця події, на відмітці 76 км автодороги «Київ-Харків», у водія автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявили та в подальшому вилучили посвідчення водія серії НОМЕР_2 , із явними ознаками підробки. Зазначене посвідчення водія за базами Національної поліції «НАІС», «Армор» рахується за іншою особою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

По даному факту розпочато досудове розслідування, відомості були внесені до ЄРДР за № 0000057 від 08.11.2020 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В подальшому, відповідно до постанови дізнавача Березанського ВП від 08.11.2020 року посвідчення водія НОМЕР_2 , визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Як зазначено у клопотанні, вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 , має доказове значення для досудового розслідування та судового розгляду, також підпадає під вимоги ст. 98 КПК України, відтак, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно для проведення необхідних судових експертиз, тому дізнавач просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 07.11.2020 року під час огляду місця події, а саме: посвідчення водія за номером НОМЕР_2 , яке має доказове значення для досудового розслідування з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як встановлено ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, щодо арешту майна якого слідчим, прокурором подано клопотання, можуть розглядатись клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне проводити розгляд вказаного клопотання з повідомленням власника тимчасово вилученого майна.
Дізнавач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Власник майна ОСОБА_5 повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання у встановленому законом порядку, однак, до суду не з`явився.

Враховуючи вказані обставини, з огляду на положення ч. 1 ст. 172 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних учасників кримінального провадження.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та надані в його обґрунтування документи, суд приходить до наступного висновку.
Подане клопотання відповідає вимогам ч. 2,5 ст. 171 КПК України
Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування: підрозділом дізнання Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке 08.11.2020 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 08.11.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Так, згідно витягу з ЄРДР, 07.11.2020 року, приблизно о 22 годині на відмітці 76 км автодороги «Київ-Харків», під час перевірки документів у водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлене посвідчення водія серії НОМЕР_2 з явними ознаками підробки, в базі зазначене посвідчення водія рахується за іншою особою (ЖЄО 2889).
07.11.2020 року дізнавачем Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 в присутності двох понятих було проведено огляд місця події, ділянки місцевості, розташованої на відмітці 76 км автодороги «Київ-Харків» на відстані 15 м від будівлі посту «Березань». Під час огляду виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке було упаковане у спецпакет номер 04822703 з підписами двох понятих та дізнавача, що вбачається з копії протоколу огляду місця події від 07.11.2020 року.
Постановою дізнавача Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 08.11.2020 року, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000057 від 08.11.2020 року в якості речового доказу посвідчення водія НОМЕР_2 від 28.05.2020 року.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження може застосовуватись арешт майна.

Так, враховуючи положення абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 статті 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 168, ч. 7 ст. 237 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися, зокрема, під час огляду.

Відтак, системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час огляду майно, та/або щодо якого є підстави вважати, що воно підпадає під критерії ч. 2 ст. 167 КПК України, являється тимчасово вилученим майном, на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, зокрема, щодо того, що воно є доказом злочину, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, за змістом ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При цьому, за змістом абзацу 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд задовольняють клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладені вище обставини, вказане в клопотанні тимчасово вилучене майно має доказове значення в даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, арешт вказаного майна є необхідним.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 131-132, 167-168, 170-173, 237, 309, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 07.11.2020 року під час огляду місця події майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Арешт може бути скасований у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1