ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4565/20
Провадження № 1-кп/210/747/20

"07" вересня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000038 від 16.07.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.03.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 126-1 КК України, до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як встановлено досудовим розслідуванням, вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 24 квітня 2020 року.

04 травня 2020 року Металургійним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 поставлено на облік для відбування призначеного йому судом покарання у виді 200 годин громадських робіт, роз`яснено передбачені ст.ст. 36, 37, КВК України порядок та умови відбування цього виду покарання, обов`язки засудженого, а також відповідно до вимог ст.40 КВК України попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від його відбування.

24 квітня 2020 року старшим інспектором Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було видане направлення для відбування призначеного вироком суду покарання, а саме 200 годин громадських робіт, до комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язаний приступити до відпрацювання громадських робіт з 13 травня 2020 року. Але з 06.07.2020 року по 10.07.2020 року, не прибув без поважних причин, 13.07.2020 прибув на відпрацювання та заявив що не прибув у вище зазначений період у зв`язку з отруєнням, та пояснив що знаходився у лікарні за місцем мешкання, підтверджуючих документів не надав. В подальшому ОСОБА_3 для відпрацювання громадських робіт до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради не з`явився, не маючи на це поважних причин.

14 липня 2020 року, начальником Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ОСОБА_3 письмово було попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення ним проступку, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, але і після цього, ОСОБА_3 для відпрацювання громадських робіт до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради не з`явився, не маючи на це поважних причин, громадські роботи не відпрацьовував.

Такими чином, ОСОБА_3 , будучі попереджений про кримінальну відповідальність, навмисно ухиляючись від призначеного судом покарання у виді громадських робіт, з мотивів зневажливого ставлення до правосуддя, в період часу з 16.07.2020 року по теперішній час, до відбування покарання у виді громадських робіт не приступив, що є злісним порушенням правил відбування покарання згідно зі ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, і свідчить про його умисне ухилення від громадських робіт.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України за ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Частиною 2 статті 389 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Разом з обвинувальним актом, до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності свого захисника-адвоката ОСОБА_6 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами кримінального провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі ст.66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального проступку, особу обвинуваченого, а саме, останній є раніше судимим, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю даного проступку, проте вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за доцільне призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.389 КК України, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства у виді арешту, але не на максимальний строк.

Крім того, покарання слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.03.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. Невідбута частина покарання складає 80 годин громадських робіт.

Так, відповідно листа Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області №21/15/2838-20 від 27.07.2020 року, надано інформацію щодо кількості відпрацьованих громадських годин ОСОБА_3 за графіком, а саме: у травні 2020 року 36 годин громадських робіт 3 13.05.2020 по 25.05.2020; у червні 2020 року 60 годин громадських робіт з 09.06.2020 по 30.06.2020; у липні 2020 року 24 години громадських робіт з 01.07.2020 по 03.07.2020 та з 13.07.2020 по 15.07.2020. (а.с. 39-40)

З урахуванням положень п.4 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до яких 1 (одному) дню обмеження волі або арешту відповідають 8 (вісім) годин громадських робіт, невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.03.2020 року, яка складає 80 годин громадських робіт, слід перевести в покарання у виді арешту на строк 8 днів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , повинно бути призначено виключно у виді арешту із застосуванням ч.1 ст.71 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 та відповідатиме цілям покарання.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 374, 381-382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді арешту на строк 1 (один) місяць 8 (вісім) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Матеріали кримінального провадження №0000038 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/4565/20, провадження №1-кп/210/747/20.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1