УХВАЛА

29 вересня 2020 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні за № 0000052 від 07.03.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України,

встановив:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням, яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Клопотання мотивоване тим, що як встановлено досудовим розслідуванням з грудня 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , виконуючи роль організатора в організованій злочинній групі, маючи єдиний злочинний умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок осіб з різного роду залежностями (алкогольною, наркотичною, ігровою тощо), спільно з особами, які були залучені в якості виконавців в організованій злочинній групі, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, забезпечили діяльність громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під приводом функціонування якої за грошові кошти від родичів потерпілих осіб за нібито проведення лікування від різного роду залежностей, хоча фактично такого лікування не проводилось, забезпечували діяльність так званих «Центрів реабілітації (Далі «Центрів»), не маючи жодних дозвільних документів на даний вид господарської діяльності.

Реалізуючи свій злочинний намір, з метою конспірування своїх справжніх намірів та для приховування своєї незаконної діяльності ОСОБА_5 13.01.2017 подавши необхідний пакет документів звернувся до Державного реєстратора в м. Рівне та Громадську організацію « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за унікальним ідентифікаційним номером 41081662, зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи вказано за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи єдиний злочинний умисел на швидке збагачення за рахунок осіб з різного роду залежностями, забезпечували силове викрадення потерпілих та в подальшому незаконно поміщали у спеціально пристосовані приміщення за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , де утримували там проти їх волі, під виглядом надання платних медичних послуг з лікування від різного виду залежностей, хоча фактично такого лікування не проводилось, за що отримувати щомісячну плату у розмірі від 5 до 12 тисяч гривень з однієї особи. Усвідомлюючи, що розмір прибутку залежить від тривалості перебування, утримували потерпілих у центрах закритого типу протягом максимально тривалого часу.

Для реалізації єдиного злочинного умислу на незаконне позбавлення волі осіб, забезпечили цілодобовий нагляд за потерпілими, облаштування приміщень «Центрів» металевими гратами на вікнах, блокування їх шляхом демонтажу віконних ручок, встановлення металевих решіток в місцях, якими можна було залишити вказані будівлі, тобто пристосували засоби для незаконного позбавлення волі людей, які не могли фізично залишити приміщення за власною волею, а для подолання таких спроб передбачалось впровадження системи відповідних примусових заходів та покарань. Для встановлення контролю за поведінкою потерпілих, їх залякування, застосовувалась система жорстких правил поведінки під час перебування в «Центрах» заснованих на відносинах субординації, підпорядкування, ізоляції від навколишнього світу, які забезпечуватимуться системою покарань, обмежень прав потерпілих, зокрема й тих, які мали ознаки катувань.

Крім того за потерпілими здійснювався цілодобовий нагляд, забезпечувалась реалізація встановлених правил поведінки, примусово застосовувались покарання, психологічне та фізичне насильство щодо осіб, які не бажали перебувати в «Центрах» та підпорядковуватись вигаданій системі так званого лікування від залежностей.

Зазначені покарання застосувались за будь-які порушення встановлених правил, зокрема дріб`язкові, принижуючи честь і гідність осіб, завдаючи їм моральних та фізичних страждань, а саме: примус до виконання принизливих дій перед іншими особами, які незаконно утримувались разом з потерпілими, зокрема у присіданні в кількості до 2000 разів, носінні важких предметів, забороною курцям курити, примушуванню до написання однієї фрази або речення декілька тисяч разів, примушування до вживання невідомих таблеток, які викликали сонливість або різке погіршення стану здоров`я, а відмова від виконання яких тягнула в свою чергу до покарань у вигляді обмеження сну, відповідальності декількох осіб за дії одного та нанесення тілесних ушкоджень.

З метою максимально тривалого перебування осіб в «Центрах» передбачалось позбавлення утримуваних осіб доступу до інформації про події суспільного життя, можливості спілкуватися з людьми поза «Центром», що мало викликати в них страх перед навколишнім світом та реалізувалось шляхом відсутності телебачення, радіо, газет, доступу до мережі «Інтернет», примусовому вилученні особистих речей, грошових коштів та, зокрема, будь яких засобів зв`язку, в тому числі мобільних телефонів.

Водночас розуміючи, що реалізація злочинного умислу не можлива без введення в оману членів сімї та близьких родичів потерпілих щодо умов перебування в «Центрах» та стану здоров`я утримуваних осіб було встановлено жорсткі обмеження побачень та телефонних розмов потерпілих з родичами та особистої присутності при таких розмовах чи побаченнях представників центрів.

Пошук осіб з залежностями здійснювався завдяки розміщенню інформації в мережі «Інтернет», а також з використанням соціальних мереж Facebook, Instagram та паперових оголошень розміщених в лікувальних закладах та інших публічних місцях.

Учасники організованої злочинної групи за задумом ОСОБА_5 мали неухильно дотримувалися правил поведінки як між собою, так і у взаємовідносинах з потерпілими особами, які забезпечувались системою покарань за невиконання вимог. Крім того, при поміщенні до «Центрів» проводився обшук осіб, вилучались їх особисті речі та будь-які засоби зв`язку, зокрема мобільні телефони. Для додержання конспірації та унеможливлення розкриття незаконної діяльності з боку правоохоронних органів для обміну інформацією в спілкуванні учасниками групи використувались умовності та наперед обумовлені фрази та вислови відомі лише учасникам групи, крім того, спілкування проводилось за допомогою додатків месенджерів, які функціонують з використанням ресурсів «Інтернет».

Усвідомлючи вимоги законодавства щодо неможливості здійснення громадською організацією підприємницької діяльності, учасники групи документально оформлювали відносини з потерпілими у вигляді підписання розписок про надання благодійної допомоги у вигляді послуг з реабілітації та ресоціалізації. Крім того, задля уникнення притягнення до відповідальності учасники групи шляхом погроз в тому числі і заподіяння тілесних ушкоджень вимагали в залежних осіб, написання письмових розписок щодо добровільності поміщення їх до «Центрів» та подяки за проведене так зване лікування, однак дані розписки не можуть свідчити про усвідомлену згоду особи на їх написання так як написані під примусом.

Таким чином, учасники організованої ОСОБА_5 злочинної групи свідомо порушували вимоги статей 28,29,32,43 Коституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню. Кожна людина має право на особисту недоторканість. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Окрім цього, учасники організованої ОСОБА_5 злочинної групи свідомо ігнорували вимоги статті 16 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та зловживання ними», згідно яких примусове лікування осіб, які визнані хворими на наркоманію, але ухиляються від добровільного лікування, але продовжують після лікування вживати наркотичні засоби без призначення лікаря і відносно якої у зв`язку з їх небезпечною поведінкою до органів Національної поліції або прокуратури звернулися близькі родичі чи інші особи здійснюється за рішенням суду у спеціалізованих лікувальних закладах охорони здоров`я за рішенням суду. Підготовка матеріалів для направлення хворих на наркоманію на примусове лікування та передача цих матеріалів до суду здійснюються органами Національної поліції у порядку, визначеному нормативним актом Міністерства внутрішніх справ України, центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах охорони здоров`я, обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, Генеральної прокуратури України.

Також учасникам злочинної групи достеменно відомо, що чинним законодавством примусове лікування осіб, які страждають на алкогольну залежність або залежність від ігроманії не передбачено.

Так, в ході проведення обшуку автомобіля марки «KIA SPORTAGE» з д.н.з. НОМЕР_1 , власником та одноосібним користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серед іншого виявлено та вилучено банківську картку Idea Bank « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 .

Відомості, що містяться у документах, тимчасовий доступ до яких необхідно отримати, є джерелом перевірки законності прийнятих рішень, виявлення конкретних осіб, які вчинили вказаний злочин та встановлення фактичних даних, встановити схему привласнення грошових коштів, а самі документи можуть бути використані в якості доказів по кримінальному провадженню і є необхідними для встановлення істини по ньому.

У разі відсутності у матеріалах кримінального провадження даних документів, це істотно ускладнить забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування даного кримінального правопорушення та притягнення до відповідальності осіб, які вчинили злочин.

До початку розгляду клопотання слідчим ОСОБА_3 подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити.

Представник Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Неявка слідчого та представника особи, у володінні якої знаходиться інформація, у відповідності до ст. 163 КПК України не перешкоджає розгляду вказаного вище клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000052 від 07.03.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Частиною 5 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками з письмового дозволу власника такої інформації або за рішенням суду.

Як встановлено судом, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за № 0000052 за ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч.2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.

Слідчим суддею враховується, що в інший спосіб одержати дані відомості в межах досудового розслідування неможливо.

В клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, окрім того, відомості, що містяться в документах, можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 159, 163-166, 309 КПК України,

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні за № 0000052 від 07.03.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України - задовольнити.

Надати заступнику начальника відділу СУ ГУ Національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_4 , слідчому СУ ГУ Національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_30 , старшому слідчому СУ ГУ Національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_3 , старшому слідчому СУ ГУ Національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_31 , старшому слідчому СУ ГУ Національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_32 , слідчому СУ ГУ Національної поліції України в Рівненській області капітану поліції ОСОБА_33 , старшому слідчому СУ ГУ Національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_34 , дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які згідно п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, становлять банківську таємницю Акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_1 "(ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_7 ) про відкриття та використання карткових рахунків № НОМЕР_2 , а саме документів та інформації про відкриття та використання рахунку, відомостей про реєстрацію та використання; відомостей по рух коштів по зазначеному рахунку із зазначенням дати, суми операції, коду ЄДРПОУ, назви контрагента, а також призначення платежу за період з дати відкриття рахунку по 17.09.2020, фото та відео файлів з банкоматів під час зняття готівкових коштів з вказаних рахунків за період з дати відкриття рахунку по 17.09.2020.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Встановити строк дії ухвали терміном один місяць з моменту постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1