УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

клопотання розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 про передачу майна на відоповідальне зберігання,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про передачу майна на відоповідальне зберігання,.

Клопотання мотивовано тим, що в рамках кримінального провадженняч №0000433 від 20.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 року крім іншого, було накладено арешт на автобус «Neoplan», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТДВ «Денисівка», яке знаходиться у м. Чернівці, по вул. Я.Мудрого, 64 «Б», який поміщено на спецмайданчик Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Волонтерів, 20, м. Гайсин, Вінницької област.

Заявника просить передати вказаний транспортий засіб на відповідальне зберігання власнику, оскільки перебуваючи на штрафмайданчику, ТЗ може пошкодитись від погодніх умов.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд клопотанння у її відсутність у якій вимоги клопотання підтримала в повному обсязі

Інші учасники розгляду клопотання в судовому засіданні не зявились, про причини неявки не повідомили.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 року (справа № 127/28845/20), в рамках кримінального провадження №0000433 від 20.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зберегло на собі сліди правопорушення, є речовим доказом, а тому, з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, проведення необхідних експертиз, слідчий суддя вважає, що до вирішення питання по кримінальному провадженню та розгляду справи по суті, арешт майна у вказаний у ухвалі слічого судді спосіб скасуванню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, клопотання про передачу майна на відповідальне зберігання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про передачу майна на відоповідальне зберігання відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя