ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1235/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 632/899/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000215 від 05.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000215 від 05.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді прокурор Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області про обрання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали з наступних підстав. При постановленні ухвали, суд першої інстанції у повній мірі не врахував, що в клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу та в судовому засіданні слідчим та прокурором детально вказано на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України, серед яких 3 злочини за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Крім того, у клопотанні слідчого та в судовому засіданні слідчим та прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний розуміючи тяжкість покарання може залишити місце свого мешкання з метою уникнення кримінальної відповідальності та може вчинити інше кримінальне правопорушення, будучи неодноразово засудженим а вчинення умисних злочинів та маючи не зняту на не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив ряд умисних злочинів і може продовжити свою злочинну діяльність. Суд не врахував, що підозрюваний офіційно не працює, сім`ї, дружини та малолітніх дітей не має. Наявність у нього матері, з якою він постійно мешкає не може обгрунтовувати наявності у нього міцних соціальних зв`язків і не слугувало стримуючим фактором з 2000 року розпочати свою злочинну діяль6ість. На теперішній час ОСОБА_7 вже 6 разів засуджувався і кожного разу до реальної міри покарання у виді позбавлення волі за вчинення 42 злочинів, за які загалом відбув покарання у виді 15 років позбавлення волі, що свідчить по стійке небажання підозрюваного стати на шлях виправлення.
Прокурор не погоджується з висновками слідчого судді про наявність у підозрюваного вже обраного стосовно нього запобіжного заходу на підставі ухвали від 16.04.2020 як на підставу відмови у застосуванні запобіжного заходу у даному випадку за клопотанням слідчого від 28.05.2020р. Зазначив, що 27.05.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України через півтори місяці після обрання зазначеного слідчим суддею запобіжного заходу, обраного ухвалою від 16.04.2020р. До того ж, як пояснив прокурор, повний текст оскаржуваної ухвали було оголошено лише 01.06.2020, тобто після закінчення дії запобіжного заходу, обраного слідчим суддею ухвалою від 16.04.2020р. у кримінальному провадженні № 0000050 від 31.05.2020. Також слідчим суддею не взято до уваги, що відносно ОСОБА_7 кожний раз обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише вказаним запобіжним заходом можна було попередити настання ризиків, втому числі тих, що були зазначені в клопотання слідчого. Таким чином, на теперішній час відносно ОСОБА_7 не діє жодний захід забезпечення кримінального провадження. Також прокурор зазначив, що обов`язки, покладені на підозрюваного ухвалою від 16.04.2020 були ним порушені. Вважає, що запобігти вказаним в клопотанні ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливістю застосування більш м1якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000215 від 05.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 27.05.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч. 1 ст.162 КК України.
28.05.2020 року слідчий поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання повідомленою ОСОБА_7 підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється і наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначивши при цьому, що по кримінальному провадженню №0000050 відносно ОСОБА_7 16.04.2020 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 1 місяць 15 днів діб (до 31.05.2020). Однак, він не дотримується умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме 10.05.2020 та 18.05.2020 був відсутній за місцем свого мешкання в час, коли, згідно покладених на нього обов`язків судом, повинен був знаходитись вдома. У зв`язку з вищевикладеним, слідчий вважав, що ОСОБА_7 може переховуватись від слідства та суду та вчинити новий злочин, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Відмовляючи слідчому у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав недостатніми доводи слідчого та прокурора на обгрунтування вказаних в клопотанні ризиків, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний хоча раніше і судимий, має постійне місце проживання за адресою реєстрації, де мешкає з матір`ю, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, самостійно з`явився на розгляд клопотання щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підставі зазначеного слідчий суддя вважав відсутніми достатні підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважав об`єктивно підтвердженим в судовому засіданні, однак вважав, що прокурором не обґрунтована та невмотивована позиція щодо відсутності обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ним у клопотанні ризикам.
При цьому, слідчий суддя послався на ту обставину, що 16 квітня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, а тому повторного обрання того ж виду запобіжного заходу у відношенні тієї ж особи не вважав необхідним. Посилання прокурора на порушення підозрюваним обраного раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 слідчий суддя вважав не підтвердженими доданими до клопотання матеріалами, оскільки прокурор не звернувся в свій час з клопотанням до суду про зміну запобіжного заходу у відношення ОСОБА_7 за порушення покладених на нього обов`язків, покладених ухвалою від 16.04.2020. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про не доведення прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаючи клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтованим, невмотивованим, у звязку з чим відмовив у його задоволенні.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком слідчого судді, виходячи з наступного.
Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовляючи в його задоволенні, слідчий суддя дійшов до необґрунтованого висновку про те, що прокурором не доведено ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду та ризику вчинити ним інший злочин.
Надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України. Як вбачається із змісту клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора, доводи щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими і належним чином вмотивовані та підтверджуються матеріалами справи.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовляючи в його задоволенні, слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку, посилаючись на ту обставину, що 16 квітня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, а тому повторного обрання того ж виду запобіжного заходу у відношенні тієї ж особи необхідності не має, оскільки це не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а повинно бути враховано в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні при обранні запобіжного заходу у конкретному кримінальному провадженні.
Відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження, які слідчим долучені до клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі підтверджують доводи клопотання. Так, з вказаних доказів видно, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, вірних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив ряд умисних злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України. Фактичні обставини справи свідчать про схильність підозрюваного до вчинення злочинів, особливо злочинів проти власності, а тому, колегія суддів вважає доведеним слідчим та прокурором ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується підозрюваному, а саме того, що злочин вчинений ним повторно, а також беручи до уваги минулі судимості підозрюваного, колегія суддів вважає, що вірогідна можливість підозрюваним вчинити інший злочин проти власності, враховуючи схильність його до злочинів проти власності.
Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги доведеність ризиків об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
З урахуванням положень п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2020 року скасувати.
Клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000215 від 05.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, строком до 23 серпня 2020р. включно.
Визначити суму застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що дорівнює 63060 грн., яка підлягає внесенню на депозитний рахунок Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з часу постановлення ухвали апеляційним судом.

Отримувач коштів: Харківський апеляційний суд
Банк отримувача: Державна казначейська служба України
Код банку отримувача (МФО): 820172
Рахунок отримувача: UA0085314
Код ЄДРПОУ суду: 42261368.

У разі внесення застави ОСОБА_7 , покласти на нього обов`язки:
-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали доручити слідчому, а контроль прокурору у кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді