Справа № 201/3825/20
Провадження № - 1кп/201/1193/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000493 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого

- 28.03.2016 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком один рік на підставі ст. 75 КК України;

- 23.03.2017 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 до 2 років 1 місяць позбавлення волі; звільнений 06.06.2018 року умовно достроково, невідбутий строк 2 місяці 28 днів,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України, на виправний шлях не став та 29.02.2020 року приблизно о 01-30 годині, знаходячись біля будинку № 10, що на площі Соборній в м. Дніпро, побачив в салоні автомобіля марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 грошові кошти які лежали у картонній коробці, які визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий корисливий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, скоюючи злочин повторно, підійшовши впритул до водійських дверей, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу своєю правою рукою взяв грошові кошти у розмірі 52о гривень, однак його злочинні дії були помічені водієм автомобіля ОСОБА_5 , який зробив ОСОБА_3 попередження. ОСОБА_3 зрозумівши, що його дії стали відкритими для оточуючих та не бажаючи спинятись, реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, почав тікати від ОСОБА_5 у напрямку зупинки «парк ім. Т.Г. Шевченко», таким чином відкрито заволодів грошовими коштами у розмірі 520 гривень, що належали ОСОБА_5 .

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав та надав показання, які повністю відповідають обставинам викладених в обвинувальному акті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у інкримінованому йому злочині і його дії органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як даних про наявність пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості злочинів не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини злочину, що описано вище, особу обвинуваченого, думку потерпілого, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Головуючий - суддя: ОСОБА_1