Cправа № 700/765/20
Провадження № 1-кс/700/236/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. слідчий суддя Лисянського районного суду Черкаської області: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000196, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України щодо підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Стаханов Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не судимого,,

установив:

Старший слідчий СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000196 від 30.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 30.09.2020 року о 01 год.21 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 у домоволодінні, що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху (замінування), достовірно знаючи про неправдивий характер поширюваної ним інформації, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху та паніки у населення та порушить їх нормальний ритм життя та громадський спокій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, повідомив неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності про нібито існуючу підготовку вибуху за допомогою власного мобільного телефонуSIGMA mobile ІМЕ11 НОМЕР_1 , ІМЕ12 НОМЕР_2 обладнаного sim-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 зателефонував на спецлінію «102» чергової частини ГУНП в Черкаській області та повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху, а саме: замінування центрального залізничного вокзалу м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, Вокзальна площа,1. За результатами перевірки повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху, а саме: замінування Центрального залізничного вокзалу м. Києва вибухових пристроїв не знайдено, що підтверджує неправдивість повідомленої інформації ОСОБА_4 .
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
В ході досудового розслідування встановлено, що дане кримінальне правопорушення вчинив ОСОБА_4 .
30.09.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
Беручи до уваги те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення, так як 29.09.2020 року о 21-25 год. ОСОБА_4 також телефонував на спецлінію «101» з неправдивим повідомленням про пожежу в приміщеннях, розташованих в с. Бужанка Лисянського району Черкаської області, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення про завідомо неправдиві повідомлення про замінування, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, слід врахувати наявні обставини, передбачені ст..178 КПК України, а саме:и вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, негативної характеристики за місцем проживання, а саме: зловживання алкогольними напоями, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст..177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив застосувати до нього домашній арешт.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, виходить з наступного.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, на що вказують свідки та зібрані слідчим матеріали кримінального провадження. Інформація про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підозрюваний вину у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру визнає повністю.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у обвинуваченого.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.
Згідно з ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства, може продовжити злочинну діяльність.
Проте, до клопотання та у судовому засіданні не надано жодних належних доказів того, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, так-як раніше не судимий.
Прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Проте, прокурором не доведено недостатності застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Так, згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Саттею 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбаченихчастиною першоюцієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Виходячи з наведеного, вважаю що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 183, 184, 199, 309, КПК України, суд,
постановив:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби:
з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. кожної доби, окрім як з метою виконання обов`язків, покладених на нього цією ухвалою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ст. 194 ч. 5 КПК України такі обов`язки:
- прибувати за викликом слідчого до Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- носити електронний засіб контролю в разі його застосування слідчим чи органом поліції;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, де він є підозрюваним;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Визначити строк дії ухвали два місяці, до 30 листопада 2020 року включно.
Виконання ухвали покласти на Лисянський ВП Звенигородського ВП ГУ НП України в Черкаській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1