Справа № 214/6920/20
1-кп/214/1002/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001031 від 14 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
05 жовтня 2020 року до суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0001031 від 14 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року справа призначена до розгляду у підготовчого судовому засіданні, а 09 листопада 2020 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду.
Прокурор до початку судового розгляду подав до суду письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування, яке в судовому засіданні підтримав та просив суд задовольнити. В обґрунтування своїх вимог прокурор вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: можливість обвинуваченого незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів та спеціалістів, зважаючи на ненадання останніми показів в суді та обізнаність про місце проживання свідків та потерпілого; переховуватись від суду та органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, зважаючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а отже, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Крім того, прокурор просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Захисник ОСОБА_5 до початку судового розгляду подав до суду письмове заперечення на клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу його підзахисному у вигляді домашнього арешту, яке в судовому засіданні підтримав та просив суд задовольнити. При цьому в обґрунтування своєї позиції захисник вказав, що зі змісту ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року слідує, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу під час досудового розслідування встановлено відсутність об`єктивних підстав вважати про можливість впливу його підзахисного на свідків або можливість іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню у разі залишення ОСОБА_4 на свободі. Отже, захисник вважає, що посилання прокурора на наявність ризиків та підстав, що свідчать про продовження їх існування ризиків, є необґрунтованими, безпідставними, оскільки не підтверджені відповідними доказами, зважаючи на оцінку їх слідчим суддею під час досудового розслідування не на користь сторони обвинувачення. В свою чергу, захисник просить звернути суд увагу, що його підзахисний на час розгляду клопотання прокурора жодним чином не порушував обов`язки покладені на нього вищевказаною ухвалою слідчого судді від 28 вересня 2020 року, а навпаки, виконує їх чітко та послідовно. Також зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину з необережності, при цьому останній не має наміру переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, враховуючи відсутність будь-яких дій пов`язаних з перешкоджанням встановленню істини у справі, ухилятися від участі у будь-яких процесуальних діях. В свою чергу просив врахувати наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також постійну його роботу за договором у таксі. В додаток вказав, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце мешкання в нічний час, позбавляє можливості останнього забезпечувати достатній життєвий рівень своєї родини, зважаючи на неможливість здійснення трудової діяльності у вказаний час доби. А отже, захисник просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного його підзахисному, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, та обрати останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків: прибувати до прокурора або суду за кожним викликом; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , повністю підтримав позицію захисника ОСОБА_5 , при цьому пояснив, що сам факт події, у вчиненні якої він обвинувачується, не оспорює, однак вважає, що його дії не містять ознаки злочину, кваліфікованого органом досудового розслідування за об`ємом пред`явленого обвинувачення, зважаючи, що винним у дорожньо-транспортній пригоді він вважає загиблого потерпілого, у зв`язку з чим ним обрана відповідна позиція захисту під час судового розгляду. Також, зауважив, що він дійсно притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом на один рік. Штраф він сплатив та через рік поновив право на керування транспортним засобом.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , а клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу його підзахисному підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке є тяжким злочином, зважаючи, що за його вчинення передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.
Зі змісту ч.ч.1,2 ст.331 КПК України слідує, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 24 листопада 2020 року, заборонено йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21-00 год. по 07-00 год., та зобов`язано останнього: прибувати до слідчого, прокурора, судді за кожним викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Крім того, відповідно до змісту ухвали від 28 вересня 2020 року, слідчим суддею було встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини.
В свою чергу, слідчий суддя вказав, що не має об`єктивних підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , залишаючись на свободі, буде незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки всі основні слідчі дії (судові експертизи, допит свідків, слідчий експеримент) у кримінальному провадженні проведені.
За таких обставин, суд вважає, що посилання прокурора про наявність встановленого під час досудового розслідування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_4 в незаконний спосіб впливати на потерпілого, свідків, експертів чи спеціалістів у цьому кримінальному провадженні є недоречними та судом не приймаються, враховуючи, що існування таких ризиків під час судового провадження не встановлено, зважаючи на відсутність доказів їх наявності.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним джерелом доходу обвинуваченого є отримання прибутку від надання послуг таксі. Крім того, ОСОБА_4 одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає в м. Кривому Розі, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків. До суду на виклики обвинувачений з`являється.
В свою чергу, вимогами ч.1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
А згідно змісту ч.2 цієї статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
А відповідно до вимог ч.4 цієї статті, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання

Враховуючи тяжкість правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість наслідків, що від нього настали, а також наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого та не доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання раніше встановленому ризику, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного відносно ОСОБА_4 , на особисте зобов`язання.
В свою чергу, враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Разом з тим, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів обов`язки, передбачені ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора або суду за кожним викликом; не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 181, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту выдмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обраний ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, тобто до 21 січня 2021 року, наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора або суду за кожним викликом;
- не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений та оголошений о 09 год. 20 хв. 25 листопада 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1