У Х В А Л А
іменем України

31 грудня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
судді - ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.12.2018 ОСОБА_5 засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

28.12.2020 начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 звернулася з поданням про звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку випробування; в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути та задовольнити подання за її відсутністю.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав подання та вважав за можливе його задовольнити.

Ознайомившись з поданням та матеріалами особової справи ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Згідно п. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

За змістом ст. ст. 78, 89 КК України, скасування випробування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

Іспитовий строк у ОСОБА_5 закінчився 27.12.2020.

З подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 протягом строку випробування не вчинила нового злочину, за місцем проживання характеризується задовільно, до адміністративної відповідальності не притягувалася.

За таких обставин, подання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку випробування підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_8 - задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.12.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від якого вона була звільнена в силу ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: