КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/8562/20 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4185/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначенострок дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів до 24.09.2020 включно.
Визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначено термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, з дня внесення застави строком на два місяці.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора у зв`язку з необґрунтованістю повідомлення про підозру та недоведеністю ризиків.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КПК України, є необґрунтованою, матеріали, які долучила сторона обвинувачення до клопотання, не підтверджують обов`язкові кваліфікуючі ознаки інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.
Також апелянт зазначає, що заявлені ризики неправомірної поведінки підозрюваного є виключного припущенням органу досудового розслідування щодо наявності ризиків та не є достатнім для обрання запобіжного заходу, оскільки вони не доведені прокурором та не підтвердженні доказами. Судом не перевірено на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України клопотання в цій частин та не надано належної оцінки.
Крім того апелянт зазначає, що виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором/слідчим в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 упродовж часу з 21.07.2020 по 27.07.2020, діючи умисно, вчинив корисливий злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.
21.07.2020 близько 14 год. до ОСОБА_7 як до працівника Лісового кладовища Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі Ритуальна служба СКП «Спецкомбінат ПКПО») на території Лісового кладовища за адресою: м. Київ, вул. Крайня, 3, звернувся ОСОБА_10 щодо виділення місця на території Лісового кладовища для поховання праху померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 .
В ході вказаної розмови ОСОБА_7 повідомив, що він в змозі вплинути на службових осіб Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», які, відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України, підпункту а) п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а також ч. 4 ст. 18 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій місцевого самоврядування, та поставив вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 4 тис. доларів США щодо виділення місця на території Лісового кладовища для створення місця родинного поховання, а також виділення двох окремих місць для поховання, за що йому необхідно буде передати ще певну суму грошових коштів, розмір якої він зазначить пізніше.
У свою чергу ОСОБА_10 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_7 є працівником Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» та відповідно, має можливість вплинути на прийняття рішення службовими особами Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» про виділення місця родинного поховання та окремих місць для поховання, вимушений був погодитись на вимогу ОСОБА_7 про надання грошових коштів як неправомірної вигоди.
У подальшому ОСОБА_7 під час наступної зустрічі, яка мала місце 23.07.2020 близько 14.30 год. на території Лісового кладовища за адресою: м. Київ, вул. Крайня, 3, повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі йому неправомірної вигоди в сумі 5 тис. доларів США за оформлення місця родинного поховання та по 2,5 тис. доларів США за виділення кожного з двох окремих місця поховання на території Лісового кладовища, тобто на загальну суму 10 тисяч доларів США.
Діючи на виконання свого злочинного умислу, попередньо домовившись про зустріч, 27.07.2020близько 12.40 год. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_10 та перебуваючи поблизу адмінбудівлі на території Лісового кладовища за адресою: м. Київ, вул. Крайня, 3, одержав грошові кошти в сумі 10 тисяч доларів США, що, згідно встановленого Національним Банком України станом на 27.07.2020 офіційного курсу гривні до долару США, становить 277 559 гривень, як неправомірну вигоду за здійснення ним впливу на службових осіб Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» щодо виділення останніми місця родинного поховання та окремих місць для поховання на території Лісового кладовища у м. Києві.
27.07.2020 о 12.55 год. ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України після отримання ним неправомірної вигоди.
27.07.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
29.07.2020 прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтована наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органу досудового розслідування; впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилаючись на те, що саме такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, прокурор просив клопотання задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 277 000 грн. та покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
29.07.2019 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва вказане клопотання прокурора було задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначенострок дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів до 24.09.2020 включно. Визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн., із покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язків на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, які визначені даною ухвалою.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує прокурор у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання прокурора.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень у національній грошовій одиниці України.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagoz v. Turkey п. 51).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.
Суди мають вивчати всі факти, що свідчать про наявність чи відсутність справжнього публічного інтересу, що виправдовує (з урахуванням принципу презумпції невинуватості) обмеження права на свободу, та викладати їх у своїх рішеннях про відмову у звільненні особи з-під варти (рішення у справі «Labita v. Italy», пп.152153).
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.
Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегію суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів до 24.09.2020 включно. Визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн., із покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язків на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, які визначені даною ухвалою, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4