Справа № 463/2995/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1093/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0000055 від 19.03.2020 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2020 про відсторонення від посади ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:
ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2020 задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область прокуратури Тернопільської області ОСОБА_11 , та відсторонено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи управління оперативно-розшукової діяльності Головного управління ДФС у Тернопільській області до закінчення строку досудового розслідування, але на строк не більше двох місяців, починаючи з 14 вересня 2020 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що є достатні підстави вважати, що перебуваючи на посаді ОСОБА_7 незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження, а тому враховуючи відсутність негативних наслідків відсторонення підозрюваного від посади для інших осіб, прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, тому підозрюваного слід відсторонити від посади до закінчення строку досудового розслідування, але на строк не більше двох місяців.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що дана ухвала є повністю незаконною, немотивованою, надуманою. Звертає увагу на те, що слідчий суддя не врахував, що як прокурор в судовому засіданні, так і слідчий, в умовах змагальності сторін, на дотримання яких неодноразово наголошував слідчий суддя, жодним доказом, твердженням, не спростували мотиви захисту про відсутність ризиків та доказів, що їх підтверджують, відсутність самої підозри, в розумінні вимог Закону, а також на відсутність належних доказів , що обґрунтовують підозру - немає жодного, а також на те, що інших матеріалів кримінального провадження не було надано. Таким чином, в умовах змагальності сторін, як того вимагає ст.22 КПК України, як прокурор так і слідчий визнали доводи захисту, на що не звернув уваги слідчий суддя.
Дослідженням ухвали слідчого судді встановлено, що вона в повному обсязі не відповідає вимогам ст.157 України, а клопотання слідчого - ст.155 КПК України .
Так, в порушення вимог ст.157 КПК України під час розгляду клопотання слідчий суддя не звернув уваги на те, що надані докази стороною обвинувачення в достатній мірі не вказують на вчинення підозрюваним будь- якого злочину.
Захист вважає, що дане клопотання необгрунтоване, внесене з порушенням Закону, таким що разом з підозрою містить взаємовиключні фрази, з багатьма технічними помилками, деколи без будь-якого змісту. Подання такого клопотання з підозрою свідчить про ігнорування вимог як норм КПК України, Конституції України, міжнародних договорів, правових позицій ВС, ВСУ, рішень ЄС з прав людини .
Аналіз клопотання свідчить про те, що слідчий спільно з двома процесуальними прокурорами перебрали на себе повноваження навіть не слідчого суді, а саме суду, який виносить вирок, на що не звернув уваги слідчий суддя.
Так, в клопотанні допущено - порушення презумпції невинуватості, що є підставою визнання цього документу недопустимим.
Таким чином, своїм клопотанням та долученою підозрою слідчий сформував думку суду про винуватість особи, що є порушенням як Конституції України, норм кримінально-процесуального законодавства, рішень ЄС з прав людини, на що не звернув уваги слідчий суддя, хоча як прокурор так і слідчий, в умовах наданих слідчим суддею всебічних можливостей для змагальності сторін, жодним чином не спростували наших доводів з цього приводу. Не спростовані вони і в ухвалі, а просто упущені. Тим самим, слідчий суддя висловив свою упередженість, перебравши на себе не властиву функцію - обвинувачення.
Тому, на думку захисту підозра не відповідає не тільки вимогам як ст.62 Конституції України, а й ст.277 КПК України, на що не звернув уваги слідчий суддя , не перевіривши перед твердженням про її обґрунтованість, хоча про це ставили питання, та й як прокурор так і слідчий жодним словом не спростували тверджень захисту з цього приводу. Таким чином, слідчий суддя перебрав обов`язки сторони обвинувачення при винесені ухвали.
Стверджуючи про те, що є достатні підстави вважати, що перебуваючи на посаді ОСОБА_7 незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження слідчий суддя в ухвалі не навів жодної із них, позбавивши захист можливості оцінювати дане твердження. Ні одного доказу з цього приводу не наведено ні слідчим в клопотанні, ні слідчим суддею.
При цьому слідчий суддя не врахував, що застосовано запобіжний захід та встановлені обмеження з приводу недопущення будь-якого впливу на свідків, інших учасників провадження, а також будь-якого незаконного впливу по кримінальному провадженні. Як слідує із ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу «З урахуванням наведеного, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, приходжу до висновку, що підозрюваному слід визначити заставу у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105100 грн., оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків», тобто слідчий суддя вже усунув ризики по даному кримінальному провадженню, а тому його твердження в даній ухвалі є безпідставними.
В зв`язку з вищенаведеним, слідчим суддею допущено порушення вимог ст.ст.154,156,157 КПК України, що у відповідності до вимог ст.409,411 КПК України є підставою для скасування ухвали в зв`язку з тим, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_9 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 КПК України.

Згідно із ст. 157 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про відсторонення від посади, слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Як встановлено колегією суддів, в даному випадку слідчий суддя даної норми Закону дотримався та при з`ясуванні фактичних обставин справи прийшов до вірного висновку щодо відсторонення від посади ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.382 КК України.

При цьому, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

В матеріалах кримінального провадження наявний наказ в.о. Голови ДФС України від 23.06.2020 №797 о, яким ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи управління оперативно-розшукової діяльності Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Відповідно до ч.5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за № 1700-VІІ від 14.10.2014 року - особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про відсторонення підозрюваного ОСОБА_7 від займаної посади, з підстав зазначених в ухвалі.

На думку колегії суддів, відсторонення підозрюваного ОСОБА_7 від займаної посади на даному етапі досудового розслідування є необхідним для встановлення істини у кримінальному провадженні, і застосовується з метою запобігти спробам останнього протиправно перешкоджати кримінальному провадженню.

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, для ОСОБА_7 та інших осіб, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 154-157, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів
постановила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 , та відсторонено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи управління оперативно-розшукової діяльності Головного управління ДФС у Тернопільській області до закінчення строку досудового розслідування, але на строк не більше двох місяців, починаючи з 14 вересня 2020 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4