Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9310/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора, -
У С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 18.08.2020 року справу було передано для розгляду слідчому судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .
Особа, що подала скаргу будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явилася.
Сторона обвинувачення будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання явку представника не забезпечила, прокурор подав заяву про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність сторони обвинувачення не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи та зміст відповідної ухвали, прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає в зв`язку з наступним.
Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора :1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Судом встановлено, що Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.08.2020 р. по справі №11-сс/824/4295/2020 апеляційну скаргу представника потерпілого Державного управління справами ОСОБА_5 задоволено, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову ухвалу, якою призначено новий розгляд слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_6 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000945.
Згідно з Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора Києвської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_6 від 25.05.2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000945, було відмовлено.
Частиною першою статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених судом при розгляді скарги обставин, приходжу до висновку, що скарга в скасуванні постанови про відмову у визнанні потерпіли може бути втручанням у слідчий розсуд, а вимоги скарги, заявлені в цій частині, є дискримінацією слідчого, до яких не втручаються.
Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги скарги необґрунтовані. Так, як на підставу для задоволення вимог скарги, скаржник послався на Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2020 року по справі № 758/6422/20, яку Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.08.2020 р. було скасовано, в той же час, Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора Києвської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_6 від 25.05.2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000945, було відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.12.2020 р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 від 25.02.2020 року про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000945.
При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).
Положеннями частини другої ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених судом при розгляді скарги обставин, приходжу до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні вимог скарги.
Керуючись ст.ст. 220, 221, 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора відмовити;
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1