№707/2869/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000229 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владикавказ (Орджонікідзе), Республіка Північна Осетія, Російська Федерація, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

раніше судимого 26.12.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді пяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання 6 місяців позбавлення волі за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.01.2008 року та остаточно призначено до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна; 30.07.2015 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2015 року з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 15 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_3 , 18.11.2020, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вул. Іллі Іделя та вул. Гагаріна в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, незаконно, умисно, без мети збуту, придбав, а саме знайшов поліетиленовий пакет з наркотичним засобом канабіс, який поклав до кишені куртки та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.

Того ж дня, 18.11.2020, близько 16 год. 40 хв., біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 був зупинений працівником поліції та в подальшому під час проведення огляду місця події в присутності двох понятих добровільно видав, діставши з лівої нагрудної кишені своєї куртки, поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновку експерта № 2/2300 від 24.11.2020, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 20,86 грама, який він незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Тобто, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Так, дійсно, ОСОБА_3 у своїй заяві від 28.12.2020 року беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Обвинувачений згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, тобто за його відсутності, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність волевиявлення обвинуваченого підтверджується захисником ОСОБА_4 .

Отже, учасники судового провадження не оспорюють обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи клопотання прокурора та надану обвинуваченим заяву, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є - щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

особливості й обставини вчинення кримінального проступку: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (власне вживання наркотичного засобу), спосіб (знахідка), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (загроза здоров`ю обвинуваченого та добробуту суспільства);

відсутність обтяжуючих покарання обставин;

особу обвинуваченого, який має непогашену судимість за злочини проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Смілянська міська поліклініка» СМР не перебуває, знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР» з 30.04.2002 року по 15.07.2002 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіатів з дромоманією, не маючого постійного місця проживання, проте проживаючого у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, характеризующогося негативно, згідно висновку судово-психіатричного експерта №496 від 16.12.2020 року як на час скоєння інкримінованого правопорушення так і на час експертного дослідження є осудним.

За вищевикладених обставин вчинений кримінальний проступок не становить велику суспільну небезпеку, обвинувачений визнав свою вину у скоєному проступку, шкода внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_3 завдана виключно останньому. Однак та насамперед при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений свідомо порушив правила поведінки, встановлені державою задля забезпечення здоров`я та добробуту нації, без реальних на то підстав, як наприклад: стан здоров`я чи помилка. Крім того, ОСОБА_3 свідомо придбав шляхом «знахідки» наркотичний засіб, і був впевнений в тому, що у певному місці буде знаходитись поліетиленовий пакет саме з наркотичним засобом, а не іншою хімічною речовиною, яку б особа остерігалася вживати через невідомі властивості. Знайшовши наркотичний засіб, ОСОБА_3 не викликав наряд поліції, та не звернувся сам до відділку поліції, і якби не був зупинений працівниками поліції, які звернули увагу на його зовнішній вигляд, ОСОБА_3 не викрив би себе як правопорушника. Про осіб, які повідомили ОСОБА_3 , де можливо «знайти» канабіс останній не повідомив органу дізнання, а тому відповідно не співпрацював з органами досудового розслідування. Більше того, ОСОБА_3 знову вчинив кримінальне правопорушення, маючи непогашену судимість за злочини проти власності, у звязку з чим фактично не виправив свою поведінку і не змінив відношення до встановлених в державі заборон. Обвинувачений досі є непрацюючим, негативно характеризується за місцем проживання, не має міцних соціальних звязків, та не бажає пройти курс лікування від наркотичної залежності.

Суд зауважує, що оскільки ОСОБА_3 не працевлаштований і не має офіційного доходу, останній не має змоги сплатити штраф, а тому дана міра покарання не зможе бути реалізована, та може призвести до вчинення обвинуваченим правопорушень проти власності.

Покарання у виді обмеження волі на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості.

Проте, проаналізувавши поведінку обвинуваченого: визнання вини, низький рівень суспільної небезпеки діяння, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, суд приходить до висновку, що при призначенні покарання також має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції останнього від суспільства, у зв`язку з чим є можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК України, визначивши йому іспитовий строк та поклавши обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

Майнова шкода не завдана.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 653,80 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382,394 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:

поліетиленовий сейф-пакет в якому знаходиться паперовий конверт з поліетиленовим файлом з вмістом подрібненої речовини рослинного походження канабісом, що переданий до камери схову речових доказів Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по справі на суму 653,80 грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання ними копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1