Справа № 944/4266/20
Провадження №1-кс/944/520/20
06.10.2020 рокум.Яворів
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 вересня 2020 року до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява гр. ОСОБА_5 1985 р.н., жит. АДРЕСА_1 , у якій скеровує та просить виконати ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області, та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 358 КК України, щодо підроблення документу під час розроблення проекту землеустрою.
Допитаний по даному факту ОСОБА_5 повідомив, що з ним не погоджувались межі земельної ділянки, яка є суміжною до його земельної ділянки у с. Кожичі Яворівського району Львівської області, і яка можливо відводиться у власність ОСОБА_6 .
З огляду на вищевикладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості знищення та відчуження даного майна, просить клопотання задовольнити.
Інспектор сектору дізнання Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просить клопотання задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, запобігання можливості знищення та відчуження даного майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно, а відтак клопотання інспектора сектору дізнання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Контроль за виконанням ухвали доручити інспектору сектору дізнання Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Арешт може бути скасований в порядку ст. 174 КПК за клопотанням власника/ володільця майна, що не був присутнім під час розгляду клопотання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1