ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/1162/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних провадженнях

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08.09.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Комсомольське, Скадовського району, Херсонської області, раніше неодноразово судимого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати вказану ухвалу та задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням. В обґрунтування доводів послався на те, що він офіційно працевлаштований, своїм ставленням до праці довів своє виправлення, не порушує режиму відбування покарання в установі.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_7 просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд його клопотання в суді першої інстанції, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала йому не була вручена.

Засуджений ОСОБА_7 про день, час та місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, клопотань про свою обов`язкову участь в апеляційному розгляді або про його відкладення до апеляційного суду не подавав, в апеляційній скарзі бажання брати участь в апеляційному розгляді не висловлював.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України участь засудженого під час апеляційного розгляду не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Матеріали особової справи містять відомості про те, що востаннє ОСОБА_7 засуджений 18.08.2018 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування цього покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.05.2017 року по 29.05.2017 року та з 13.06.2017 року по 18.09.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання - 13.06.2017 року. Кінець строку покарання - 29.02.2022 року.

З досліджених судом першої інстанції характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.06.2017 року. Під час тримання у СІЗО м. Хмельницький притягувався до дисциплінарної відповідальності 4 рази, заохочень не мав. В державній установі «ПВК №90» відбуває покарання з 14.11.2018 року, за час відбування покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, адміністрацією установи заохочувався три рази. Працевлаштований в швацькій дільниці установи з березня 2019 року.

Разом з тим, ОСОБА_7 є особою неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, востаннє засуджений за тяжкий умисний злочин (грабіж), що суттєво підвищує ступінь суспільної небезпеки особи засудженого, раніше до нього застосовували пільги у виді звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак це не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, оскільки він кожного разу продовжує злочинну діяльність. Крім того, за час відбування покарання ОСОБА_7 отримав всього 3 подяки за дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що є обов`язком засудженого і не свідчить про досягнення мети покарання, працевлаштований незначний період часу.

Крім того, засудженим отримано 5 доган за порушення розпорядку дня, нетактовну поведінку, порушення зовнішній вигляд, а також сувору догану, що не дає підстав вважати про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування до засудженого ОСОБА_7 більш м`якого виду покарання.

Оцінюючи вказані відомості про особу засудженого та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються апеляційним судом не достатніми для її задоволення та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Посилання засудженого у доповненні до апеляційної скарги на невручення йому судом копії ухвали як на підставу для її скасування та призначення нового розгляду клопотання в суді першої інстанції, апеляційний суд визнає неприйнятними, оскільки вказана обставина не є підставою для прийняття відповідного рішення.
Як вбачається, з матеріалів справи, ОСОБА_7 був присутній в судовому засіданні, під час якого розглядалось його клопотання, та оголошувалась оскаржувана ухвала. При цьому у передбачений законом строк він реалізував своє право на її апеляційне оскарження, отже був обізнаний зі змістом судового рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08.09.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи