Справа № 629/2206/20
Номер провадження 1-кп/629/367/20
УХВАЛА

24 листопада 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.11.2019 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,
- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 18 грудня 2020 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання зазначив, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають право вважати, що більш м`який запобіжний захід не є достатнім для запобігання вищевказаним ризикам. Посилався на дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, не має стійких соціальних зав`язків, раніше судимий за вчинення аналогічних умисних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, інкримінований йому злочин вчинив в період випробувального терміну, тому перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та переховуватися від суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора, вважала його необґрунтованим. Зазначила, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження, а розгляд клопотання прокурора є передчасним.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Обвинуваченому ОСОБА_3 інкриміновано злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Ризик можливого переховування обвинуваченого не перестав бути актуальним, оскільки під загрозою можливого покарання, та наявності невідбутого покарання за попереднім вироком у обвинуваченого ОСОБА_3 , останній може вдатися до переховування від суду.
Ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків продовжує існувати, оскільки на даній стадії розгляду не всі свідки кримінального провадження допитані.
Обвинувачений ОСОБА_3 , раніше судимий, обвинувачується у вчинені злочину в період іспитового строку, неодружений, не працевлаштований, відсутні законні джерела доходу, що підтверджує нестійкість соціальних зв`язків останнього та свідчить про велику ймовірність вчинення обвинуваченим нового злочину.
Враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, суд вважає, що встановлені відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та його тяжкості, встановленими ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 18 грудня 2020 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 22 січня 2021 року включно.
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 24 листопада 2020 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1