У Х В А Л А
Іменем України
21 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
заявника: ОСОБА_3
дізнавача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача-інспектора Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 17.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність дізнавача-інспектора Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 17.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в якій просив суд визнати ОСОБА_3 потерпілим у вказаному провадженні та визнати бездіяльність дізнавача-інспектора ОСОБА_4 .
Скарга мотивована тим, що на досудовому розслідуванні СД Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000141 від 17.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
30.11.2020 ОСОБА_3 на адресу Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області подав клопотання про залучення його до провадження як потерпілого, оскільки зазначеним кримінальним правопорушенням йому завдано моральної та матеріальної шкоди.
Однак, слідчим клопотання не розглянуте, постанови про відмову у визнанні потерпілим, передбаченої ч. 5 ст. 55 КПК, ні у строк передбачений ч. 1 ст. 220 КПК, ні пізніше, не винесено, а відтак, на думку заявника, це є фактом бездіяльності слідчого.
З огляду на зазначене ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлені в скарзі вимоги, просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.
Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити посилаючись на те, що у даному провадженні відсутні підстави для визнання заявника потерпілим, в зв`язку з чим 14.12.2020 ним було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Крім того, слідчий пояснив, що 25.11.2020 слідчим суддею була постановлена ухвала, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 13.11.2020 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженні №0000141.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Слідчий суддя, заслухавши думку заявника та дізнавача-інспектора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом СД Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000141 від 17.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені з приводу того, що «16 вересня 2020 року до Вінницького РВП по пошті надійшла ухвала Вінницького міського суду по справі №127/19069/20, щодо скарги ОСОБА_3 , по факту незаконного привласнення невідомою особою ділянки вулиці».
17.09.2020 по даному факту були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.
20 жовтня 2020 року ОСОБА_3 начальнику Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 було направлено заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000141 від 17.09.2020, яка була отримана 20.10.2020, що підтверджується відбитком штампу на заяві.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить визнати його потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні, оскільки йому нанесено значну матеріальну та моральну шкоду.

13 листопада 2020 року дізнавач-інспектор Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову, якою на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України відмовлено ОСОБА_3 у визнані його потерпілим у кримінальному провадженні №0000141 від 17.09.2020, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки зібрано достатніх, очевидних та наявних підстав вважати, що моральної, фізичної або матеріальної шкоди завдано не було.

В той же час, судом встановлено, що вказана постанова, в порядку статті 303 КПК України, була оскаржена ОСОБА_3 до слідчого судді, однак ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2020 року у справі №127/25749/20 скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача інспектора СД ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 13.11.2020 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженні №0000141 від 17.09.2020 залишено без задоволення.

В судовому засіданні заявник зазначив, що дану ухвалу ним було оскаржено до Вінницького апеляційного суду та призначено апеляційний розгляд.

Однак, як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду, станом на 21.12.2020 відмітка про апеляційне оскарження ухвали від 25 листопада 2020 року у справі №127/25749/20 відсутня, а навпаки міститься відмітка про набрання ухвалою законної сили 25.11.2020.

30 листопада 2020 року ОСОБА_3 начальнику Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 повторно було направлено заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000141 від 17.09.2020, яка була отримана 30.10.2020, що підтверджується відбитком штампу на заяві.

В даній заяві ОСОБА_3 просив визнати його потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні, оскільки йому нанесено значну матеріальну та моральну шкоду.

14 грудня 2020 року дізнавачем-інспектором Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 заявнику надіслано відповідь №16843/202/2020 від 14.12.2020, якою повідомлено ОСОБА_3 про те, що його клопотання розглянуто.

До вказаного листа дізнавачем-інспектором додано постанову від 14 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , та вирішено:

1. Приєднати заяву №3-215 від 01.12.2020 громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 до матеріалів кримінальної: провадження №0000141 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

2. На підставі ч. 5 ст. 55 КПК України відмовити громадянину 3 ОСОБА_6 у визнанні його потерпілим, так як в матеріалі провадження №0000141 від 17.09.2020 року, зібрано достатньо очевидних та наявних підстав вважати, що моральної, фізичної або майнової шкоди завдано не було.

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог скарги суд виходить з того, що вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, закріплений частиною першою статті 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

З поданої заявником скарги слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до суду на бездіяльність дізнавача-інспектора ОСОБА_4 , в якій просив визнати його потерпілим.

Таким чином, судом встановлено, що прохальна частини скарги, яка надійшла до суду, та прохальна частина клопотання ОСОБА_3 від 30.11.2020, адресованого начальнику Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області, тотожні, а відтак фактично у скарзі заявник просить зобов`язати дізнавача-інспектора прийняти рішення з приводу вимог його клопотання від 30.11.2020.

Згідно з частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, дізнавачем-інспектором сектору дізнання Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 вищевказане клопотання ОСОБА_3 розглянуто та винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, а відтак предмет спору на даний час відсутній, при цьому, відсутні підстави для твердження заявника про бездіяльність дізначвача-інспектора.

В той же час, суд звертає увагу на те, що правомірність постанови дізначвача-інспектора, щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , не є предметом оскарження у даній справі та не є предметом дослідження суду.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 9, 220, 303-307, 309, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача-інспектора Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 17.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя