КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5593/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

апелянта ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10.09.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн., ноутбук «Леново LR- 25 ОР4», 2 СD диска, 5 флеш накопичувачів.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подала в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10.09.2020 року, скасувати вказану ухвалу в частинні накладення арешту на грошові кошти в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн. та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в цій частині.
Копію оскаржуваної ухвали було направлено на електронну пошту лише 02.10.2020 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_6 на праві часткової приватної власності належить житло, за адресою: АДРЕСА_1 , де було проведено обшук та вилучено грошові кошти в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн., проте останні є її особистою власністю, які заощаджувались протягом років з пенсії та заробітної плати.
Вилучені грошові кошти не відповідають ознакам речових доказів та не можуть бути предметом кримінального правопорушення. ОСОБА_6 не є стороною даного кримінального провадження, остання не повідомлялась як співвласник майна про проведення обшуку, чим було порушено її права. Крім того, слідчим не було вмотивовано, чому розгляд клопотання необхідно проводити без повідомлення власника майна.
Представник зазначає, що на адресу слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві було направлено заяву про повернення вилучених грошових коштів, та долучено довідки про доходи, що підтверджують походження зазначених коштів, однак на даний момент відповіді отримано не було.
Вилучені грошові кошти, жодним чином не були ідентифіковані родовими ознаками, зокрема позначення серії та номерів купюр, які б встановлювали прямий зв`язок з вчиненим кримінальним правопорушенням та конкретними грошовими коштами.
Представник також посилається, що син ОСОБА_6 - ОСОБА_11 є лише свідком у кримінальному провадженні, повідомлення про підозру останньому не вручалось, тому підстав для накладення арешту на майно немає, а отже майно необхідно повернути власнику.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника та апелянта, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі в судовому засіданні ОСОБА_6 та її представника. Копія оскаржуваної ухвали була направлена на електронну адресу представника лише 02.10.2020 року, після повторного звернення до Дніпровського районного суду міста Києва. Апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 06.10.2020 року, тобто в межах визначеного законом п`ятиденного строку, таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому він поновленню не підлягає.
Колегія суддів звергає увагу на те, що оскільки представник оскаржує накладення арешту лише на грошові кошти у сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн., то, враховуючи положення ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді виключно в межах апеляційних вимог.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадження СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 04.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Орган досудового розслідування зазначає, що Київської місцевої прокуратури №4 надійшла заява від ОСОБА_12 , про те, що невстановлені досудовим розслідуванням особи незаконно заволоділи автомобілем марки «Тойота Хайлендр», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, вартістю 29 000 доларів США, який належав її покійному чоловікові ОСОБА_13 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 було встановлено, що ОСОБА_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок механічної асфіксії.
Відповідно до заяви про вчинення злочину та допиту ОСОБА_12 , було встановлено, що єдиним спадкоємцем рухомого та нерухомого майна померлого ОСОБА_13 являється їхній спільний неповнолітній син ОСОБА_14 .
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 02.08.2019 відкрито спадкову справу №64554676 Приватним нотаріусом ОСОБА_15 , спадкодавець - ОСОБА_13 , в свою чергу законним представником ОСОБА_14 , являється ОСОБА_12 .
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_12 , повідомла, що до незаконного заволодіння автомобілем марки «Тойота Хайлендр», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, вартістю 29 000 доларів США можуть бути причетні товариші ОСОБА_13 , а саме гр. ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ).
В свою чергу, ухвалами Дніпровського районного суду від 06.08.2020 року, надано дозвіл на проведення обшуку за адресами: АДРЕСА_1 з метою виявлення і вилучення речей і документів, що можуть бути використані як джерело доказування, в тому числі грошових коштів, як майна що отримано в результаті вчинення злочину
Разом з тим, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою проживання ОСОБА_11 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн., що ймовірно здобуті в результаті вчинення злочину, ноутбук «Леново LR-25 ОР4», 2 СD диска, 5 флеш накопичувачів.
30.08.2020 року прокурором Київської місцевої прокуратури №4 було винесено постанову про визнання грошових коштів в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн., що здобуті в результаті вчинення злочину, ноутбук «Леново LR-25 ОР4», 2 СD диска, 5 флеш накопичувачів - речовими доказами у кримінальному провадженні.
31.08.2020 року слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 звернувся із клопотання до Дніпровського районного суду міста Києва про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн., ноутбук «Леново LR-25 ОР4», 2 СD диска, 5 флеш накопичувачів.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Київської області від 10.09.2020 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн., ноутбук «Леново LR-25 ОР4», 2 СD диска, 5 флеш накопичувачів.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна с тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно с доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. З ст. 170 КГІК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_9 , дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, зокрема, і грошові кошти, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.
З урахуванням цього, слідчий суддя встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказані майно, зокрема, грошові кошти, оскільки воно, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. З ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, слідчий, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_22 від 30.08.2020 року, згідно якої майно, на яке він просить накласти арешт, зокрема, і грошові кошти, про які зазначає представник, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, шляхом винесення про це постанови, в якій зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України.
Колегія суддів звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження по треби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до ч.1 ст. 236 КПК України, ухвала про дозвіл па обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.
Згідно частини 3 цієї ж статті, перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 КПК України, у разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи. При цьому слідчий, прокурор зобов`язаний забезпечити схоронність майна, що знаходиться у житлі чи іншому володінні особи, та неможливість доступу до нього сторонніх осіб.
Як вбачається з матеріалів провадження, органом досудового розслідування було дотримано зазначених норм, а обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 було проведено за участі, зокрема, ОСОБА_6 . Жодних посилань про обов`язкове завчасне повідомлення власників майна про намір проведення обшуку, чинний Кримінальний процесуальний Кодекс не містить, а тому доводи представника в цій частині не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.
Крім того, у разі незгоди та виявлення порушень, власник майна має право подати заперечення на протокол обшуку.
Згідно ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06.08.2020 року, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_11 за попередньою змовою із ОСОБА_23 та іншими особами причетні до незаконного заволодіння транспортним засобом «Тойота Хайлендр» д.н.з. НОМЕР_1 , а також встановлено, що ОСОБА_11 проживає за адресою: АДРЕСА_2 якої на праві спільної сумісної власності належить останньому.
Метою проведення обшуку є відшукання, виявлення та вилучення речей, які містять сліди кримінального правопорушення, зокрема, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, , що містять відомості про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень.
Вилучені в ході проведення обшуку речі, зокрема і гротові кошти, мають значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази в ході розслідування кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 не доведено, що остання є власником арештованого майна, в тому числі - грошових коштів в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132. 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, атому апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 в частині накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 205000 (двісті п`ять тисяч) тис. грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3