Справа № 307/1693/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/412/20, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20. 06. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18. 08. 2020 без визначення розміру застави щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 19. 06. 2020 близько 02 год., знаходячись за місцем проживання в АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_10 , яка розпочалася на грунті раптово виниклих неприязних відносин під час спільного розпиття алкогольних напоїв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх кримінальну каранність та наслідки у вигляді смерті особи, бажаючи настання саме таких наслідків, наніс ОСОБА_10 чисельні удари руками, ногами та дерев`яною палицею по різним частинам тіла, здебільшого в область грудної клітки, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки, множинних двобічних переломів ребер, тіла грудини, забою серця, від який останній помер на місці події.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, оскільки раніше притягувався до
-2-

кримінальної відповідальності та усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує; може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показань на його користь, зокрема на свідка ОСОБА_11 , який є його батьком; може вчинити інше кримінальне правопорушення, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, і вищенаведені ризики та обставини є реальними й триваючими, об`єктивно існують, тому тримання під вартою підозрюваного є виправданим та необхідним. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Ухвала слідчого судді мотивована необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, може незаконно впливати на свідків, з метою схиляння їх до зміни показань або відмови від них, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того слідчим суддею взято до уваги дані про особу підозрюваного, зокрема те, що за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується негативно, скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, що спричинило смерть людини, немає постійного місця роботи, немає тісних соціальних зв`язків, його репутацію (попередню соціальну поведінку). Зазначені в клопотанні слідчого обставини у їх сукупності, об`єктивно свідчать про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. Також слідчий суддя врахував і те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, у зв`язку з чим з врахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яку просить скасувати та постановити нову - про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя не взяв до уваги те, що слідчий та прокурор не довели необхідність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Крім того слідчий суддя, не встановив, чи зібрано органом досудового розслідування достатньо доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вважає, що в матеріалах провадження відсутні докази того, що ОСОБА_6 чинив на будь-кого тиск, чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, як і те, що він може переховуватись від слідства і суду, а тому підстав вважати, що існують реальні ризики, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, немає. Також, на його думку, слідчим суддею належно не враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, яке не змінював і жодних намірів покинути місце проживання не мав, веде соціальний спосіб життя та на його утриманні батьки, неповнолітні сестри і брат.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою та безпідставною, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-3-

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, у провадженні слідчого відділення Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке 19. 06. 2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603.
19. 06. 2020 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

-4-

Ухвалою слідчого судді від 20. 06. 2020, за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .
Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Врахувавши дані про особу ОСОБА_6 в тому числі й ті, на які послався в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , наявність передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.

-5-
Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, без визначення розміру застави, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягають.
Рішення слідчого судді відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26.06.1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».
Колегія суддів також приймає до уваги і те, що мотив та спосіб вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками для конкретних осіб, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Апеляційний суд вважає, що прийняте слідчим суддею рішення узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.
Таким чином, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими слідчим суддею, а також з урахуванням ознак суспільного інтересу цього кримінального правопорушення, яке, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Наведені в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_7 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 , були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, його міцних соціальних зв`язків, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого. Відтак зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.

-6-

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, і таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарги захисника адвоката ОСОБА_7 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.06.2020 про обрання щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: