ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 658/4080/19
Номер провадження : 11-кп/819/1024/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року вересня місяця 15 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі: Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

Представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, №0001532, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2019 року, за апеляційною скаргою прокурора та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 червня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомихайлівка Генічеського району Херсонської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, у відповідності ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , визнано винним та засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю один рік. Покладено протягом іспитового строку на засудженого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не застосовувано. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 1 267 грн та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн, а всього 4 267 грн. В решті інших позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_7 16 липня 2019 року, приблизно о 11.30 год, перебуваючи біля будинку №16, розташованого по вул. Вишневій в с. Коробки Каховського району, в ході конфлікту, який виник на підґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав удар частиною цеглини, яку тримав в правій руці, в область верхньої передньої частини голови, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забитої рани на голові, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №137-к від 14.09.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Не погоджуючись з вироком суду державний обвинувач прокурор подав апеляційну скаргу в якій вважає вирок суду стосовно ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд першої інстанції, визнавши обвинуваченого винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в порушення вимог кримінального закону, призначив йому покарання у виді одного року позбавлення волі, яке не передбачено санкцією ч.2 ст.125 КК України, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню, що відповідно до ст.409, ст.413 КПК України є підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції. Просить вироку суду скасувати, постановити новий вирок яким визнати ОСОБА_7 винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців.

Не погоджуючись з вироком суду потерпілий подав апеляційну скаргу в якій вважає вирок суду стосовно ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд першої інстанції, визнавши обвинуваченого винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в порушення вимог кримінального закону, призначив йому покарання у виді одного року позбавлення волі, яке не передбачено санкцією ч.2 ст.125 КК України, застосував ст. 75 КК України чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню. Вказує що прокурор та представник потерпілого просили призначити обвинуваченому покарання у виді 3 місяців арешту. Зазначає що суд в мотивувальні частині судового рішення не зазначим підстав часткового задоволення моральної шкоди, заявленої потерпілим, а також відмови відносно позовної вимоги про витрати на правову допомогу. Просить вироку суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляції, обвинуваченого про не підтримання апеляційних скарг, представника потерпілого про підтримання апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.125КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, лише якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років..

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_7 винним за ч.2 ст.125 КК України, призначив йому покарання у виді одного року позбавлення волі, яке не передбачено санкцією частини другої вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст.128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

п. 9 вказаної вище постанови Пленуму № 4 передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі ст.374 КПК України та роз`яснень, які містяться п. 15-18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», зі змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93; № 12 від 03.12.97; № 6 від 30.05.2008р. у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення і підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Як вбачається зі змісту вироку та матеріалів провадження, судом не дотриманні вимоги кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів, щодо цивільного позову у провадженні.

Суд першої інстанції належним чином не мотивував своє рішення щодо часткового задоволення позовних вимог, а щодо заявленої потерпілим позовної вимоги про витрати на правову допомогу взагалі нічого не сказав.

Крім того, у мотивувальній частині вироку визнаваючі обвинуваченого ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України, при формулюванні обвинувачення не зазначив кому саме він завдав вказані тілесні ушкодження та щодо кого висновок судово-медичної експертизи №137 -к від 14.09.2019 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню, щодо ОСОБА_7 , що є відповідно до ст.409, 412,413 КПК України підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції.

Крім того, в порушення вимог ст.379 КПК України, ухвалою від 18 червня 2020 року суд виправив описку у вироку Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 червня 2020 року стосовно ОСОБА_7 , виклавши перший абзац резолютивної частини вироку наступним чином: а саме призначивши обвинуваченому за ч.2 ст.125 КК України покарання у виді одного року обмеження волі ( а.п. 110), чим фактично змінив йому покарання за вказаною статтею. Згідно положень ст.379 КПК України виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Враховуючи те, що в апеляційних скаргах не ставилось питання про дослідження доказів та допущені судом першої інстанції під час судового розгляду порушення є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та виключають можливість ухвалення нового вироку апеляційним судом, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не можна визнати законним та обґрунтованим, тому він має бути скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції згідно зі ст. 410, 411, ч.1, 2 ст. 412, п.1 ч.1 ст. 415 КПК України.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання за ч.2 ст.125 КК України, автоматично підлягає скасуванню ухвала суду про виправлення у резолютивній частині вироку допущеної у першому абзаці резолютивної частини вироку описки.

За таких обставин колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення закону, в тому числі щодо цивільного позову, дослідити обставини, зазначені в цій ухвалі, дати належну оцінку доказам з урахуванням позиції сторін обвинувачення та захисту з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності та достатності, із зазначенням мотивів, з яких суд приймає до уваги одні докази та відкидає інші, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином умотивоване рішення.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та потерпілого ОСОБА_9 має бути задоволена частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412 ч.1, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 червня 2020 року про виправлення описки у вироку Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 червня 2020 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді, але в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили та оскарженню не підлягає.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/