Справа № 562/3569/19 Провадження №11-кп/802/887/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.152 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000592 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.08.2020 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Дубно Рівненської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 23.01.2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 1 місяця арешту, засуджений за ч.3 ст.152 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23.01.2020 року більш суворим за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк покарання ОСОБА_9 рахується з 22.08.2019 року, зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання його перебування під вартою в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 (шістдесят) днів з дня ухвалення вказаного вироку.

Вироком вирішено питання речових доказів.

Накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28.08.2019 року арешт на належні ОСОБА_7 шорти, бюстгальтер, кофту, труси та належні ОСОБА_9 шорти, кофту, труси, килим - скасано.

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 21 серпня 2019 року близького 23:00 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 , з метою задоволення статевої пристрасті, із застосуванням фізичного насильства, яке полягало у подоланні очікуваного фізичного опору з боку його неповнолітньої сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч її волі, умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_7 із використанням геніталій, без добровільної згоди останньої, чим задовольнив свою статеву пристрасть та спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді рани на слизовій оболонці верхньої губи справа в проекції 3 зуба, двох саден на лівому ліктьовому суглобі, надриву дівочої пліви між 5 та 6 годинами умовного годинникового циферблату, який доходить до основи пліви.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 не оспорюючи факту вступу з своєю сестрою в статеві відносини, вказує на те, що вони були добровільні, оскільки знав про те, що їй немає 16 років. Вважає свої дії такими, як статеві злочини з особою, яка не дослягал статевої зрілості, які мають кваліфікуватися за ч.1 ст.155 КК України. Вважає, що вирок занадто суворий та несправедливий, а тому підлягає зміні.

Просить суд вархувати характеризуючи його обставини, зокрема те, що хоча раніше судимий, однак, за рік перебування у СІЗО зауважень щодо його поведінки не було. На даний час зареєстрований, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки дружину ОСОБА_9 та двох малолітніх дітей. Хоча офіційно не працевлаштований, однак постійно допомагає по господартву, а також працює на сезонних роботах. Просить вирок суду скасувати та ухвали новий, яким перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.152 КК України на ч.1 ст.155 КК України, призначивши мінімальне покарання за вказаною статтею, а у відповідності до вимог ст.75 КК України звільнити його від відбуття покарання з іспитовим строком (Том 2 а.с.157-159).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали; потерпілу, яка просила відмовити у задоволенні скарги, а вирок суду залишити без змін; законного представника потерпілої, який просив призначити менший строк покарання; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.152 КК України обґрунтований доказами, які досліджено судом.

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч.3 ст.374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.152 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК України. В основу вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності.

Зі змісту вироку вбачається, що суд у його мотивувальній частині виклав формулювання обвинувачення, визнане доведеним, із достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вимогами ст. ст. 409, 410 414 КПК України передбачені підстави для зміни або скасування судового рішення.

Колегією суддів Волинського апеляційного суду не встановлено будь-яких порушень вимог закону України про кримінальну відповідальність або вимог кримінального процесуального законодавства під час здійснення судового провадження відносно ОСОБА_9 , які б могли бути підставою для зміни чи скасування вироку суду, підстав щодо призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції у зв`язку із істотним порушенням норм процесуального права, колегією суддів також не встановлено.

В даному кримінальному провадженні, встановлені обставини вчинення злочину за ч.3 ст.152 КК України, а саме те, що ОСОБА_9 будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем свого проживання з метою задоволення статевої пристрасті, із застосуванням фізичного насильства, яке полягало у подоланні очікуваного фізичного опору з боку його неповнолітньої сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч її волі, умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_7 із використанням геніталій, без добровільної згоди останньої, чим задовольнив свою статеву пристрасть та спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Більш того, протягом усього періоду часу ОСОБА_9 неодноразово змінював свою позицію, щодо подій які мали місце 21.08.2019 року, спочатку взагалі заперечуючи свою причетність до вчинення злочину, пізніше вказував на те, що статевий акт з сестрою відбувся за її добровільною згодою, що свідчить про неправдивість його версії та прагнення зменшити ступінь своєї вини або взагалі уникнути відповідальності.

В той час, позиція потерпілої була послідовною та незмінною протягом усього розгляду справи. Її показання узгоджуються з іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні, безпосередньо дослідженими судом першої інстанції.

А тому підстав для перекваліфікацій дій ОСОБА_9 з ч.3 ст.152 КК україни на ч.1 ст.155 КК України апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 було в повному обсязі дотримано, як вимоги норм матеріального права, так і норм процесуального права, проведено відносно обвинуваченого повний та неупереджений судовий розгляд, вимоги положень ст.ст.2, 94, 370, 374 КПК України дотримано, призначено обвинуваченому покарання на підставі достатньо зібраних та досліджених в ході судового провадження доказів, яке за своїм характером відповідає всебічно з`ясованим обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст.50 КК України та попередженню вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Підстав передбачених положеннями ст.ст. 409-415 КПК України для зміни, скасування та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції колегія суддів Волинського апеляційного суду не вбачає

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йомй копії ухвали.

Головуючий

Судді