Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/851/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04 серпня 2020 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про зарахування в строк відбуття покарання, призначеного за вироком Кіровоградського обласного суду від 27.12.2000 р., строк його попереднього ув`язнення, а саме з 07 січня 1999 року по день постановлення ухвали Ленінським районним судом м. Кіровограда, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2020 року засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що всі питання про зарахування засудженому ОСОБА_7 , строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, були вирішенні апеляційним судом Дніпропетровської області, згідно ухвали від 23 червня 2018 року ОСОБА_7 , у даній кримінальній справі, вже зараховано строк тримання його під вартою з 07.01.1999 по 07.06.2001 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу місцевого суду, постановити нову, змінити призначене йому покарання з довічного на позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 07.01.1999 року по 30.09.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнити його умовно - достроково в залі апеляційного суду по відбуттю строку покарання, вказуючи на неправильне обчислення строку його ув`язнення, незаконне та необгрунтоване рішення місцевого суду.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.
Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з роз`ясненнями Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі за №22320/00/416 від 11 січня 2016 року, незалежно від процесуального порядку ( КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

За правилами абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, ч.5 ст.72 КК України викладена в іншій редакції, згідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Зазначений закон набрав чинності 21.06.2017 року.
Згідно з ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Статтею 58 Конституції України також передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин, до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 27 вересня 2000 року ОСОБА_7 засуджений Кіровоградським обласним судом за ст..69, п.п. «а, е, з,і ст..ст.17-93, ст..100, ч.3 ст.141, ч.1 ст.145, ч.3 ст.140, ч.3 ст.193, ст..208, ч.1 ст.222, ч.2 ст.223 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.

Даний вирок вступив в законну силу 07 червня 2001 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення, а саме з 07 січня 1999 року по 07 червня 2001 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Окремо необхідно наголосити, що згідно п. «ґ» абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. При цьому попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили (ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення»), а з 28.03.2018 по теперішній час ОСОБА_7 знаходиться у СІЗО як засуджений, вирок щодо якого набрав законної сили, і не є попередньо ув`язненою особою.

Відповідно п. 10 ст. 3 КПК, кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 24 цієї норми закону судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, переведення і залишення засудженого в слідчому ізоляторі для участі у інших кримінальних провадженнях, ініційованих ним, не охоплюється п. «ґ» абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), оскільки ці провадження не пов`язані ні з проведенням певних слідчих дій, ні з участю ОСОБА_7 у судових засіданнях в статусах підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, що відповідно унеможливлює застосування указаної норми закону України про кримінальну відповідальність.

Вимога засудженого ОСОБА_7 щодо зарахування йому строку з 28.03.2018 року по 03.12.2020 року не ґрунтується на вимогах закону, оскільки зарахування строку попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, здійснюється виключно до дати набрання вироком законної сили, тобто до 07 червня 2001 року.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційного суду вважає, що в строк відбування покарання за вироком Кіровоградського обласного суду від 27 вересня 2000 року, ОСОБА_7 в повній мірі зараховано термін його попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вказаним вироком законної сили, а тому підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2020 року про відмову засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4