Справа № 522/2672/19
Провадження № 1-кп/522/795/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007844 від 29 листопада 2018 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м. Ананьїв, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2007 р.н., офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Херсон, неодруженого, який має неповну вищу освіту, працюючого ТОВ «Варта міста», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого менеджером в ТОВ Avtojurist, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 р.н., офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, працюючого охоронцем в ТОВ Варта міста, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 , раніше не судимого,

- обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 342, ч. 2, 346 ч. 2, 296 ч. 4 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007844 від 29 листопада 2018 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 342, ч. 2, 346 ч. 2, 296 ч. 4 КК України.

Судом встановлено істотне порушення вимог КПК України. Таким істотним порушенням вимог КПК України суд визнає невідповідність обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо повернення обвинувального акту.
Обвинувальний акт складений відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 і реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають встановленим вимогам закону.

Органами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007844 було допущено порушення основоположних прав обвинуваченого і завдань КПК.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії»,

детальніше прописано: "Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально

проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинувачені, включаючи зміни причини обвинувачення».

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Право підозрюваного на захист - це сукупність наданих йому законом повноважень для спростування підозри або обвинувачення, пом`якшення покарання, а також захисту своїх особистих інтересів.

Забезпечення підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, виправданому права на захист є однією з основних засад судочинства в Україні, визначеної п. 6 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Таким чином, відсутність в даному обвинувальному акті конкретності обвинувачення унеможливлює якісний та повний захист обвинуваченого і, як наслідок, є беззаперечною підставою для повернення обвинувального акту.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, суд згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повинен повернути обвинувальний акт прокурору.
Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 110, ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний документ, яким завершується досудове розслідування та у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, і який після його складання слідчим (прокурором) затверджується прокурором. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме не містить належного формулювання обвинувачення, оскільки в ньому не зазначено мотивів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 342, ч. 2, 346 ч. 2, 296 ч. 4 КК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 формулювання обвинувачення повністю відтворює зміст фактичних обставин вчинення злочину, а тому суд вважає, що слідчий не виконав вимог щодо формулювання обвинувачення, що матиме наслідком порушення права обвинуваченого на захист.

Вищезазначене свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки суд у подальшому пов`язаний межами фактичних обставин, встановлених у ході досудового розслідування, і детально не виписаних у обвинувальному акті, що передбачає на зазначеній стадії процесу повернення обвинувального акту прокурору, який його затверджував.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0007844 від 29 листопада 2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч. 4, 346 ч. 2, 342 ч. 2 КК України, керівнику Одеської місцевої прокуратури № 3, для усунення недоліків.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки.
На ухвалу протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду.

Суддя:

03.11.2020