Справа №345/3273/20
Провадження № 1-кп/345/382/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, українця, уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , депутатом не являється, не працюючого, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд -

встановив:
що до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000726 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.
З обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення (проступок) вчинено за наступних обставин:
При невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_4 діючи умисно та незаконно, протягом травня місяця 2020 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) без мети збуту, виготовляв для власних потреб особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, шляхом сушіння коноплі, яку самостійно вирощував з квітня по травень 2020 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) неподалік каналу річки «Сівка», що розміщена поряд гаражного кооперативу в м. Калуш, по вул. Мостиській.
Розуміючи, що виготовлений ним наркотичний засіб являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , почав незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб в гаражному приміщення № НОМЕР_2 , гаражного кооперативу в м. Калуш, по вул. Мостиській.
22 травня 2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку в гаражному приміщення № НОМЕР_2 , гаражного кооперативу в м. Калуш, по вул. Мостиській, ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції три частини рослин коноплі (стебел та верхівки) , які згідно висновку експерта від 01.09.2020 є частинами нарковмісних рослин роду Коноплі (Canabis), частини яких є наркотичним засобом канабісом, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 20, 532 грама, які ОСОБА_4 незаконно зберігав для власного споживання, без мети збуту.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному виготовленні та незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.
Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене. Підтвердив обставини вчинення краніального правопорушення (проступку) наведені в обвинувальному акті, просив суворо не карати.
Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. станом на час вчинення кримінального правопорушення (проступку).
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення та незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений не судимий, на «Д» обліку у нарколога та психіатра не числиться, одружений, має на утриманні малолітню дитину, визнав вину та відсутність обставин, які обтяжують покарання. З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості кримінального правопорушеня (проступку), особу винного позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, позицію обвинуваченого, який просив суд суворо його не карати та погодився із пропозицією прокурора відносно його покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у межах санкції вказаної статті у виді штрафу.

Статтею 4 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Оскільки з 01.07.2020 вступили в дію зміни до КК України, в тому числі і до ч. 1 ст. 309 КК України в частині посилення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, то суд вважає, що з врахуванням вимог вищевказаних статей та з врахуванням часу вчинення кримінального правопорушення (проступку), ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України в межах санкції даної статті в редакції, яка діяла до 01.07.2020, а саме у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 1700,00 грн.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 2615,20 грн. слід стягнути із обвинуваченого в дохід держави.

Питання про скасування арешту майна вирішити відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (тисячу сімсот гривень).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2615,20 грн. витрат за проведення експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.05.2020.

Речові докази:

- 8 полімерних пляшок з рідиною, загальною кількістю 13 літрів, з яких 1 ємністю 1,5 літра, 2 ємністю 1,5 літра, 3 ємністю 1,5 літра, 4 ємністю 2 літри, 5 ємністю 1,5 літра, 6 ємністю 1,5 літра, 7 ємністю 2 літри, 8 ємністю 1,5 літра, які поміщені на зберігання у камеру зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути володільцю.

- три сухі рослини роду коноплі, які поміщені на зберігання у камеру зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

- мобільний телефон «Самсунг», ІМЕІ: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , сім картку НОМЕР_5 , які поміщені на зберігання у камеру зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути володільцю.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: