Справа №305/1024/20
Провадження по справі 1-кс/305/227/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУПН в Закарпатській області від 10.07.2020 про закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000586 від 11 липня 2019 року за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, в якій зазначила, що вона є заявником у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000586 від 11 липня 2019 року за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 382 КК України. Зокрема, 14.06.2019 вона направила поштою заяву про кримінальне правопорушення за фактом вчинення головою Косівсько-Полянської сільської ради ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 3 ст. 392 КК України. У відповідь її було повідомлено, що 11.07.2019 року до ЄРДР внесено кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 382 КК України. 13.08.2019 її було допитано в статусі потерпілого. Оскільки в даному кримінальному провадженні не здійснювалося жодних слідчих дій, вона вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, а кримінальне провадження підлягає відновленню з таких підстав. Так рішенням двадцять дев`ятої сесії шостого скликання від 04.09.2013 року її сину, ОСОБА_6 , було надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1182 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд, розташованої біля будинку АДРЕСА_1 . Рішенням тридцять четвертої сесії шостого скликання від 26.06.2014 року за №523 ОСОБА_7 було відмовлено у погодженні проєкту землеустрою. У зв`язку з відмовою Рахівський районний суд Закарпатської області за позовом її сина розглянув земельний спір та ухвалив рішення про задоволення позовних вимог. На виконання рішень суду вона, як представник ОСОБА_6 , звернулася до сільського голови з відповідною заявою, однак знову отримала відмову. З листа №64 від 18.02.2019 їй стало відомо про зацікавленість голови у негативному розв`язанні земельного питання для її сина й підтримці та захисті інтересів іншої сторони, ОСОБА_8 . Отже, сільський голова ОСОБА_5 зловживає посадовим становищем з 2013 року. З постанови слідчого про закриття кримінального провадження встановлено, що підставами для закриття кримінального провадження є відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, оскільки питання про затвердження проєкту землеустрою є повноваженням виключно сесії органу місцевого самоврядування, яке реалізується шляхом голосування на засіданні сесії сільської ради, а не одноосібно сільським головою. Слідчим не було допитано та не було визначено факт перевищення сільським головою своїх повноважень. У кабінеті слідчого 14.07.2020 року вона отримала повідомлення про завершення досудового розслідування від 10.07.2020 року разом з копією постанови про закриття кримінального провадження від 10.07.2020. У зв`язку з наведеним просила постанову слідчого ОСОБА_9 від 10 липня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000586, внесеного до ЄРДР 11 липня 2019 троку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, визнати незаконною та скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого від 10.07.2020 у кримінальному провадженні №0000586, внесеному до ЄРДР 11 липня 2019 троку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України оскільки слідчий закрив це кримінальне провадження незаконно.

Прокурор ОСОБА_3 скаргу не визнав та просив відмовити у її задоволенні.
Слідчий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
ОСОБА_4 являється заявником у кримінальному провадженні№0000586, внесеному до ЄРДР 11 липня 2019 троку за ознаками кримінального правопорущення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до ст .2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження у будь-якому разі можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Частиною 1 статті 28 КПК України передбачено, що розумні строки не можуть перевищувати передбачені кримінальним процесуальним кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Статтею 113 КПК України закріплено поняття процесуальних строків, як встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Положенням статті 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені Кримінальним процесуальним кодексом України строки.
З урахуванням положень зазначених вище статей КПК України можна стверджувати, що процесуальні рішення чи дії обов`язково мають вчинятися у встановленні законом проміжки часу, не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Як вбачається з постанови слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9 від 10 липня 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000586 від 11.07.2019 за ч.2 ст.382 КК України, було закрито, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.
У мотивувальній частині постанови, що оскаржує ОСОБА_4 , слідчий зазначає, що згідно зі ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить шість місяців - у кримінальному провадженні щодо проступку, дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості та вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, тобто 11.07.2020 закінчується.
Однак, відповідно до частини 1 та 3 статті 12 Кримінального кодексу України Кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.
Слідчим при закритті кримінального провадження №0000586, внесеного до ЄРДР 11 липня 2019 троку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, вищезазначених вимог закону не дотримано, зазначено про те, що закінчився строк досудового розслідування дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості, що суперечить статті 12 КК України, адже відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020, такого поняття як злочин невеликої або середньої тяжкості Кримінальний кодекс України не містить.
Разом з тим, у порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, слідчий обмежився висновком про відсутність у діях ОСОБА_5 та посадових осіб Косівсько-Полянської сільської ради ознак складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України, однак жодних даних, які б вказували на проведення слідчих дій щодо обставин, наведених у заяві ОСОБА_4 від 14.06.2019, у постанові не наведено, будь-якого висновку чи обґрунтування, за яких слідчий дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 та посадових осіб Косівсько-Полянської сільської ради ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, у постанові не наведено, що є неприпустимим.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Таким чином, слідчий під час винесення постанови про закриття кримінального провадження належним чином не виконав вимоги КПК України.
Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
За таких обставин постанова про закриття кримінального провадження від 10 липня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000586 від 11 липня 2019 року за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 382 КК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 89, 91-93, 95, 98, 225, 303, 306, 307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9 від 10 липня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000586 від 11 липня 2019 року за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвала відповідно до ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_10