ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2663/20 Справа № 176/973/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
цією ухвалою задоволено спільне подання начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» та голови спостережної комісії Жовтоводської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, сироти, не одруженого, судимого:
- 11.09.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,
та постановлено звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 5 днів.
Приймаючи таке рішення суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув 3/4 частини строку призначеного йому покарання, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 9 заохочень від адміністрації, характеризується позитивно, його працевлаштування підтверджується довідкою про відношення до праці від 04.06.2020 року.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить дану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор зазначає, що при судовому розгляді встановлено, що за весь час відбування покарання, ОСОБА_7 мав 9 заохочень, проте, на думку прокурора, виконання робіт по благоустрою установи це не право засудженого, а обов`язок, в зв`язку з цим вважає, що заохочення надано формально, за виконання обов`язків, покладених на засудженого чинним законодавством.
Крім того, на думку прокурора, суд не врахував характеристику засудженого ОСОБА_7 , якого засуджено за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, а також той факт, що згідно вироку суду від 11.09.2015 року, за яким відбуває покарання ОСОБА_7 , на нього покладено обов`язок відшкодувати витрати пов`язані із залученням експертів в сумі 2 264 грн., які останній повністю не сплатив.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 , просив її задовольнити, засудженого та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до роз`яснень п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, прийшла до висновку, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_7 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Згідно наданих матеріалів, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.02.2016 року ОСОБА_7 в строк відбування покарання було зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 серпня 2014 року по 13 жовтня 2015 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Початок строку відбування покарання: 28.08.2014 року. Кінець строку відбування покарання: 13.01.2021 року.
Згідно характеристики, наданої ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», засуджений ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення утримується з 01.09.2014 року.
З 16.12.2015 року ОСОБА_7 відбуває покарання в Жовтоводській ВК №26 Дніпропетровської області. За період відбування покарання характеризується позитивно. Має 9 заохочень у вигляді подяк за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці, які отримав протягом 2016-2020 років. Мав 2 стягнення від 05.02.2015 року та 27.04.2015 року, які накладені до вступу вироку в законну силу, та погашені за спливом часу.
Відповідно до довідки про відношення до праці від 04.06.2020 року, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований згідно трудового договору на дільниці з обробки деревини, виконує роботи згідно з ч. 5 ст. 118 КВК України з благоустрою приміщень на території колонії. До суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально. Стосунки у відділенні підтримує із засудженими, які характеризуються позитивно. Проявляє активну участь у суспільному житті відділення. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Соціально-корисними зв`язками дорожить, провину в скоєному визнає, в заподіяному розкаюється.
Відповідно до свідоцтва про присвоєння (підвищення робітничої кваліфікації) СВ№ 2617040 ОСОБА_7 закінчив у 2017 році ДПТНЗ "Жовтоводський навчальний центр № 26" і здобув професію Електрогазозварювальник 3 розряду.
В апеляційному суді ОСОБА_7 зазначив, що є сиротою, у нього залишилась лише сестра, яка мешкає в м. Одеса, він відбув 3/4 частини строку призначеного йому покарання, та вважає, що в повній мірі довів своє виправлення.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки він засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, а також те, що згідно вироку суду від 11.09.2015 року, за яким відбуває покарання ОСОБА_7 , на нього покладено обов`язок відшкодувати витрати пов`язані із залученням експертів в сумі 2 264 грн., які останній повністю не сплатив, не є підставою для відмови в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» та голови спостережної комісії Жовтоводської міської ради про його умовно-дострокове звільнення, який за час відбування покарання фактично довів виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 у повній мірі довів своє виправлення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4