ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/8284/20
Провадження №11-сс/818/2008/20
судді-доповідача ОСОБА_1
В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.
За наслідками перегляду апеляційної скарги 21.12.2020 колегією суддів Харківського апеляційного суду у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залишено без змін ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 23.10.2020.
Як доповідач у справі, не погоджуюсь з висновками суддів колегії і відповідно до вимог статті 375 КПК України викладаю окрему думку, оскільки вважаю, що з рішенням слідчого судді не можна погодитись виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.
Проте, відповідно до правової позиції, наведеною в рішенні Європейського суду з прав людини, що склалася із рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 р., п.32, Series A №182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».
Виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року).
Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, аналіз діючого законодавства України та практики ЄСПЛ підозра відрізняється від обвинувачення багатьма критеріями. За своєю суттю підозра має ймовірний характер, а тому, на наше переконання, може не містити всіх складових злочину, як того вимагає обвинувачення, в іншому разі ці поняття були б тотожними.
Тому для пред`явлення підозри не потрібно нявності всіх складових ознак підозри, а лише однієї чи декількох з них.
Суддя Харківського
апеляційного суду ОСОБА_1