УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу РЗТ СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадження №0000217 від 18.04.2016,яка полягає у нездійснені процесуальних дій в установлений КПК України строк,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого відділу РЗТ СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадження №0000217 від 18.04.2016,яка полягає у нездійснені процесуальних дій в установлений КПК України строк, яку мотивує тим, що 19.07.2020 ОСОБА_3 направила слідчому ОСОБА_5 заяву про залучення її до провадження як потерпілої. Заяву слідчий давно отримав, та на порушення ч.2 ст.55 КПК досі пам`ятку про процесуальні права та обов`язки не вручив. Бездіяльність слідчого полягає в тому, що він досі не виконав процесуальну дію з вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, яку за законом повинен безумовно виконати, але наразі вчиняє бездіяльність, що може бути оскаржено за фабулою ст. 303 КПК, з метою зобов`язати слідчого таки вчинити цю процесуальну дію, прописану в ст. 303 КПК як будь яку іншу процесуальну дію, яку він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а саме на вимогу ч.2 ст.55 КПК зобов`язати слідчого вручити ОСОБА_3 , як потерпілій, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки. Невручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, як того вимагає ч.2 ст.55 КПК, є фактом бездіяльності слідчого, який триває і досі, тому просила скаргу задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся своєчасно та належним чином.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заяву скаржника, прийшов до наступного висновку.
19.07.2020 ОСОБА_3 направила слідчому ОСОБА_5 заяву про залучення її до кримінального провадження №0000217 від 18.04.2016 як потерпілої.
Проте слідчим не було розглянуто дану заяву, яка подана відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України та не вручено ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Обов`язок розгляду клопотань як загальна умова досудового розслідування є гарантією захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, оскільки надає їм можливість активно впливати на хід досудового розслідування, а також є однією з гарантій всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Згідно доводів скарги, які органом досудового розслідування на час розгляду скарги в належний спосіб не спростовані, заява ОСОБА_3 від 17 липня 2020 року про залучення її в якості потерпілої до кримінального провадження №0000217 від 18 квітня 2016 року старшим слідчим ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 220 КПК України, не розглянута.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В судовому засіданні було встановлено, що на момент розгляду скарги у суді слідчим прийнято процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 220 КПК України та повідомлено заявника про результати розгляду клопотання від 17.07.2020 року.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділу РЗТ СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову від 16.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілою, оскільки ОСОБА_3 внаслідок даної ДТП не отримала тілесних ушкоджень, що підпадають під ознаки ст. 286 КК України.
Оскільки ОСОБА_3 21.12.2020 року до Вінницького міського суду Вінницької області подано скаргу на постанову слідчого ОСОБА_4 від 16.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілою, тому зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою, а тому слід визнати бездіяльність слідчого СВ РЗТ СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадження №0000217 від 18.04.2016,яка полягає у нездійснені процесуальних дій в установлений КПК України строк.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати бездіяльність слідчого СВ РЗТ СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадження №0000217 від 18.04.2016,яка полягає у нездійснені процесуальних дій в установлений КПК України строк.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя