Справа № 727/2332/18
Провадження № 1-кп/727/165/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції)

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши дистанційно в режимі відеоконфкркнзв`язку, відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває кримінальне провадження №0003728 від 09.12.2018 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 .

Доводи клопотання мотивовані тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.185 ч.3 КК України. Прокурор зазначає в клопотанні, що на даний час продовжують існувати ризики, зазначені в попередній ухвалі суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою; вказує, що останній вчинив умисний тяжкий злочин (ст. 12 КК України) та вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 ухилятиметься, у разі перебування на волі від суду, не виконуватиме процесуальних рішень, тобто дієвим є ризик переховування від суду, незаконно впливатиме на потерпілих, свідків; вчинятиме нові злочини, а тому вважає, що ризики є сталими та слід продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в його інтересах захисник ОСОБА_5 не заперечували проти заявленого клопотання прокурора та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши доводи відповідно клопотань, позицію прокурора, думку обвинуваченого та в його інтересах захисника, дослідивши матеріали в межах заявленого клопотання, зважає на наступне.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.

Підставою застосування (продовження) запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 21.08.2020 року, по справі триває судовий розгляд, в даний період буде здійснюватися за повідомленням Державної установи «Вінницька виправна колонія №86» буде здійснюватися етапування обвинуваченого до Чернівецького слідчого ізолятора 33, з врахуванням і того, що потерпілі і свідки не допитані, суд повинен вирішити питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються (продовжуються) до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Підставою застосування (продовження) запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, регламентованих п. 1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України та особу обвинуваченого, а саме, судом враховуються ризики: - переховування обвинуваченого від суду; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушень; - ризик впливу ОСОБА_4 на потерпілих, свідків, які безпосередньо в судовому засіданні не були допитані; ризик вчинення нових кримінальних правопорушень та, з урахуванням особи ОСОБА_4 , його стійку злочинну спрямованість, обумовлену тим, що раніше ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини та підвищену суспільну небезпечність, крім того, останній офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, суд вважає, що слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому до 60 діб., який не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою за наявності передумов регламентованих пп. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.

Поряд з наведеним, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд, серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що також передбачено і вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Рішення ЄСПЛ (за скаргою № 26772/95 від 6 квітня 2000 року) по справі «Лабіта проти Італії». Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину - рішення у справі «Москаленко проти України».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час, не виходить за межі розумного строку; він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Судом, при розгляді клопотання, не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування під вартою обвинуваченого за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги.

Наведеним вище спростовуються доводи захисту щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту; при цьому суд звертає увагу, що стороною захисту не наведеного жодного посилання на докази в частині наявності в останнього постійного зареєстрованого місця проживання, наявності міцних соціальних зв`язів та вважає, що слід відмовити в задоволенні клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно усталеної практики Європейського суду (рішення в справі "Марченко проти України"), при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути розглянута можливість застосування до особи інших (альтернатиних) запобіжних заходів…

Відповідно до п.3 ст. 183 КПК України, суд з врахуванням обставин пред`явленого обвинувачення, вважає, що для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, слід одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави. Розмір застави визначити в 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 176-178, 194, 199, 331 ч. 3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосованого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити, застосований судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України на строк до 60 діб - до 12 жовтня 2020 року.

Визначити заставу в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040,00 (сорок дві тисячі сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області Код Банк: Держказначейська служба України, м. Київ Код банку отримувача: 37567646 Рахунок: UA0008745.

Обвинувачений або заставодавець, мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, перебуває чи проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання або перебування. Обов`язки визначити до 12.10.2020 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Чернівецької області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно чи письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та направленню обвинуваченому, врученню прокурору до відома. Копію ухвали в частиі забезпечення дистанційного розгляду в режимі відео конференції направити для виконання до Державної установи «Вінницька виправна колонія №86».

Ухвала підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці в установленому законом порядку

Суддя ОСОБА_1