Справа № 635/1195/20
Провадження № 1-кп/635/124/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області об`єднане кримінальне провадження за результатами досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2018, №0001327 від 25.05.2019, №0000264 від 04.06.2019 та №0000566 від 14.06.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рогань Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей ? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: учбове АДРЕСА_1 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23 лютого 1996 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.140, ч. 1 ст.89, ч. 2 ст.140 КК України (в редакції 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 р.) виконання вироку відстрочено на 2 роки;

- 22 липня 1997 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.140, ст.43 КК України (в редакції 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців, звільненого 28.05.1999 на підставі ст.53 КК України (в редакції 1960 р.);

- 12 липня 2002 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.101 КК України (в редакції 1960 р.) із застосуванням ст.43 КК України (в редакції 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців;

- 28 січня 2005 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст.390 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років 10 місяців, звільненого 28.09.2007 за відбуттям покарання;

- 25 лютого 2009 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.186, ч. 1 ст.187 КК України із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільненого 23.04.2014 на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 15.04.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 01 місяць 05 днів;

- 20 січня 2017 року Харківським районним судом Харківської області за ст.128 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 року, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік,

- 22 січня 2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України, ?

встановив:

29 грудня 2017 року близько 19:00 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на зупинці громадського транспорту поряд зі станцією метро «Індустріальна» в м. Харкові по пр. Московському, 275, побачив невідомого чоловіка, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який знаходячись в нетверезому стані, спав сидячи на зупинці громадського транспорту. В даного чоловіка через плече була вдягнена барсетка, в якій з відкритої кишені виднівся мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел із корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та шляхом вільного доступу викрав вказаний мобільний телефон «Motorolla XT 1771 moto е4 plus». Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та обернувши його на свою користь. Так, своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №387 від 26.01.2018 матеріальну шкоду на суму 4267 гривень 00 копійок.
Крім того, 26 квітня 2019 року, у період часу з 02 год. 00 хв. до 03 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , 1979 р.н., перебуваючи у районі будинку АДРЕСА_3 , використовуючи довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_9 , попрохав у останнього його мобільний телефон марки LGV20 для здійснення дзвінку. Після чого, ОСОБА_9 добровільно передав свій мобільний телефон марки «LGV20», у корпусі сірого кольору, ОСОБА_4 , усвідомлюючи правомірність такої передачі.

Після чого, без розриву у часі, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, шляхом зловживання довірою, розмовляючи по мобільному телефону ОСОБА_9 , пішов за будинок та не збираючись повертати мобільний телефон власнику з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд.

Своїми діями, спрямованими на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду в розмірі 3720 гривень, що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи № 3251/19 від 24.09.2019.

Окрім того, 04 червня 2019 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, підійшов зі спини до раніше знайомої ОСОБА_10 , яка в цей час відчинила двері до своєї квартири, та штовхнувши у спину останню, проник до її квартири АДРЕСА_5 . Після чого ОСОБА_4 з квартири викрав жіночий гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 250 гривень, які належать ОСОБА_10 , та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на суму 250 гривень.

Крім того, 13.06.2019 близько 15.00 год. ОСОБА_4 перебував у с. Гатище Вовчанського району Харківської області, де стояв на перехресті та очікував попутний автомобіль для того, щоб доїхати до м. Вовчанськ Харківської області, де в цей час до перехрестя під`їхав автомобіль ВАЗ 2103 синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_11 , який рухався в напрямку з с.Огірцеве Вовчанського району Харківської області до м. Вовчанськ Харківської області. Так, ОСОБА_11 на перехресті у с.Гатище побачив ОСОБА_4 , зупинився та запропонував останньому доїхати разом з ним до м. Вовчанськ, на що ОСОБА_4 погодився та сів на переднє пасажирське сидіння. Так, по дорозі до м. Вовчанськ, ОСОБА_4 побачив, що на задньому сидінні автомобіля знаходилась чоловіча барсетка темно-коричневого кольору, та у останнього виник злочинний умисел, направлений на викрадення особистого майна, що належить ОСОБА_11 з метою заволодій грошовими коштами, які на думку ОСОБА_4 знаходились у барсетці.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив наживи, який полягав у незаконному збагаченні за рахунок злочинної діяльності, переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими сторонніми особами, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що потерпілий ОСОБА_11 слідкував за дорогою та не звертав на дії пасажира ОСОБА_4 , останній умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку барсетки темно-коричневого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме вийшов з автомобіля та направився до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , де через незачинені вхідні двері, зайшов на перший поверх першого під`їзду та знаходячись під сходами, викинув вказану барсетку, оскільки грошових коштів всередині барсетки не виявилося.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1972/19 від 24.06.2019 на загальну суму 313,28 гривень.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в обсязі підозри, щиро розкаявся та пояснив про обставини так, як викладено вище у даному вироку.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень (злочинів) і правильність кваліфікації його дій:

-за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

-за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно;

-за ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі обвинувачення суд вважає доведеною.

Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та знаходження на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та тяжкого, характер та суспільну небезпеку вчинених діянь, конкретні обставини у справі, спосіб, обстановку скоєних злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працюючий, вчинив один із інкримінованих йому злочинів в період іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 в сукупності та обставини вчинення злочинів свідчать про підвищену суспільну небезпечність дій обвинуваченого.
Враховуючи вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, призначити покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі, і з урахуванням невідбутої частини покарання за вироками Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2017 року та Московського районного суду м.Харкова від 22 січня 2020 року, із застосуванням вимог ч.4 ст.70, ст.71, ст.72 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів та скупністю вироків.

Саме таке покарання є, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме вимогам частини другої статті 50 КК України.
Витрати на залучення експертів на проведення судових товарознавчих експертиз №387 від 26.01.2018 у кримінальному провадженні №0000001 у сумі 429 гривень 00 копійок, №1972/19 від 27.06.2019 у кримінальному провадженні №0000566 у сумі 320 гривень 00 копійок та №3251/19 від 24.09.2019 у кримінальному провадженні №0001327 у сумі 300 гривень 00 копійок, а також судової дактилоскопічної експертизи №2/625СЕ-19 від 27.06.2019 у кримінальному провадженні №0000264 у сумі 1570 гривень 00 копійок, відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільні позови не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд , -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, та призначити покарання:

? за ч.2 ст.185 КК України ? у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

? за ч. 3 ст. 185 КК України ? у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці;

? за ч.2 ст. 190 КК України ? у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 22 січня 2020 року, більш суворим покаранням призначеним даним вироком, визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

У відповідності до положень статті 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2017 року, у виді обмеження волі на строк 6 (шість) місяців, що згідно вимог статті 72 КК України відповідає 3 (трьом) місяцям позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 25 вересня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на проведення експертиз №387 від 26.01.2018 у сумі 429 гривень 00 копійок, №1972/19 від 27.06.2019 у сумі 320 гривень 00 копійок, №3251/19 від 24.09.2019 у сумі 300 гривень 00 копійок та №2/625СЕ-19 від 27.06.2019 у сумі 1570 гривень 00 копійок, а в загальному розмірі 2619 (дві тисячі шістсот дев`ятнадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
Речовий доказ барсетка темно-коричневого кольору, яка згідно постанови слідчого СВ Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 14.06.2019 у кримінальному провадженні №0000566, передана на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили вважати поверненим за належністю.
Речовий доказ жіночий гаманець чорного кольору, який згідно постанови слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.06.2019 у кримінальному провадженні №0000264, передано на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили вважати поверненим за належністю.
Речовий доказ мобільний телефон «Motorolla XT 1771 moto е4 plus», в чорному корпусі без будь-яких механічних пошкоджень , без комплектуючих периферійних пристроїв ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , який згідно постанови слідчого СВ Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 про визнання і приєднання до справи речових доказів від 18.01.2018 у кримінальному провадженні №0000001, передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили вважати поверненим за належністю.
Речовий доказ мобільний телефон «LG», вилучений 27.06.2019 у ОСОБА_15 , який згідно постанови слідчого СВ Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 про визнання речовими доказами від 29.06.2019 у кримінальному провадженні №0000001, передано на зберігання потерпілому ОСОБА_17 , після набрання вироком законної сили вважати поверненим за належністю.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1