Справа № 158/837/20
Провадження № 1-кп/0158/117/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників - адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000156 від 02.03.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, українця, громадянина України, студента І курсу технічного коледжу Луцького національного технічного університету, раніше не судимого;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, учня 10 класу ЗОШ І-ІІІ ст. с. Озеро, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

01 березня 2020 року близько 17 год. неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою у групі осіб з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою таємного викрадення чужого майна приїхали гужовою підводою з с. Озеро, Ківерцівського району, Волинської області до неогородженої території, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали 630 шт. тротуарної бруківки розміром 10х20 см., довжиною 6 см. кожна, у кількості 12,6 кв.м., чим заподіяли приватному підприємцю ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 2646 грн.

Таким чином, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою у групі осіб вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

11 серпня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (в присутності їх законних представників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ) укладена угода про примирення.

Враховуючи те, що потерпілий та обвинувачені досягли угоди про примирення, підписали її, причому останні беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченим покарання, прокурор не заперечував щодо затвердження даної угоди - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст. ст. 468-475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачені, кожен зокрема, цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для неї, як потерпілої сторони, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченими, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особам обвинувачених, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: тротуарна бруківка в кількості 630 шт. розміром 10х20 см. довжиною 6 см. кожна, в кількості 12,6 кв.м., яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому, гужову підводу передану на зберігання ОСОБА_11 залишити останньому.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не обирався.

Керуючись ст. ст. 350, 369-370, 373-374, 394-395, 468-469, 471, 473-476 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 11 серпня 2020 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання, передавши його під наглядом опікуна ОСОБА_9 .

Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання, передавши його під нагляд матері, ОСОБА_10 .

Речові докази: тротуарна бруківка в кількості 630 шт. розміром 10х20 см. довжиною 6 см. кожна, в кількості 12,6 кв.м., яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому, гужову підводу передану на зберігання ОСОБА_11 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1