ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4054/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1281/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.185,ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 24.12.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.12.2020 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 22 лютого 2021 року.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що наявні ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 13 тяжких корисливих кримінальних правопорушень 12 крадіжок та замаху на вчинення крадіжки з проникненням у сховище. Санкцією ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не має офіційного джерела доходу.
Крім того ухвалою слідчого судді стосовно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак він ухилявся від слідства, у зв`язку з чим була винесена ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.08.2019 про дозвіл на його затримання з метою приводу, після чого щодо нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, та вказані ризики на даний час не зменшились, тому застосування більш м`якого запобіжного не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування вимог апелянт вказує на наявність матері інваліда 2-ї групи, яка потребує його піклування, тривале перебування під вартою, не надання йому матеріалів провадження для ознайомлення.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить прохання щодо обов`язкової участі в судовому засіданні, прокурором та захисником надані заяви щодо розгляду апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 за їх відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні 12 епізодів тяжкого корисливого злочину проти власності та 1 епізоду замаху на вчинення тяжкого корисливого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Крім того ОСОБА_6 не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності. Вказане беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_6 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів зазначає, що апеляційні доводи обвинуваченого щодо наявності на його утримання матері інваліда 2- ї групи не заважало обвинуваченому скоювати злочини та не є підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_6 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 24.12.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді