16.08.2020 Єдиний унікальний № 371/722/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/722/19

Провадження № 1-кс/371/208/20

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000154,

В С Т А Н О В И В :

Скарга на постанову про закриття кримінального провадження призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 5 серпня 2020 року.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що 30 березня 2020 року постановою заступника начальника СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області закрито кримінальне провадження № 0000154, в якому мали бути встановлені обставини нанесення особі тяжкого тілесного ушкодження.

Прийняте рішення вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Слідчим не проведено слідчих дій, спрямованих на повне, всебічне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.

У клопотанні, поданому до суду 7 серпня 2020 року, адвокат просив розгляд скарги здійснити у його відсутності, вказав, що вимоги за скаргою підтримує.

Для доведення правомірності прийнятого рішення в судове засідання слідчий Миронівського ВП ГУНП в Київській області не з`явився. Про розгляд скарги повідомлений належно.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на стислі процесуальні строки для розгляду скарги, відсутність заявника, який не з`явився до суду з поважних причин та подав заяву про розгляд скарги без його участі, не повинна бути перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

Оцінка доданих до скарги письмових доказів та доводи заявника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Постановою заступника начальника СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 30 березня 2020 року закрито кримінальне провадження № 0000154, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2019 року.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження, в ході досудового розслідування встановлено, що подія мала місце.

За результатами експертного дослідження, у потерпілого ОСОБА_3 виявлено тяжкі та легкі тілесні ушкодження.

Підставою прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим зазначено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В основу рішення покладено пояснення ОСОБА_6 , за змістом яких потерпілий сам напоровся на ніж в ході суперечки та бійки, яка виникла між ними.

Слідчий дійшов висновку, що ОСОБА_6 діяла в межах необхідної оборони, тому, згідно з правилами ч. 4 ст. 36 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності.

Прийняте рішення не відповідає вимогам закону з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Отримавши заяву чи повідомлення про злочин, слідчий мав з`ясувати чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину, чи вбачається в діяннях, про які повідомлено, конкретний вид злочину, за якою статтею може бути кваліфіковано даний злочин, вчиненому діянню мав надати кримінально-правову оцінку.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчим при закритті кримінального провадження вищезазначених вимог закону не дотримано, оскаржувана постанова є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування.

Отримавши заяву чи повідомлення про злочин, слідчий мав з`ясувати чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину, чи вбачається в діяннях, про які повідомлено, конкретний вид злочину, за якою статтею може бути кваліфіковано даний злочин, вчиненому діянню мав надати кримінально-правову оцінку.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

За загальним правилом за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу злочину.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В мотивувальній частині рішення слідчого не зазначено, який із елементів складу злочину, передбаченого ст. 128 КК України, відсутній, не наведені мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Приймаючи рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, слідчий не встановив всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, не забезпечив всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, не встановив обставин, що виключають кримінальне провадження.

У постанові не наведено мотиви та не зазначено докази, на підставі яких він дійшов висновку, що дії ОСОБА_6 носять ознаки необхідної оборони, не зазначено від яких конкретних суспільно-небезпечних посягань вона захищалася; не зазначено мотив, з яким діяв відносно ОСОБА_6 . ОСОБА_3 , не вмотивовано, що невжиття саме таких заходів попередження було необхідним в ситуації, яка мала місце.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Стан необхідної оборони виникає не тільки в момент суспільно небезпечного посягання, але й за наявності реальної загрози заподіяння шкоди.

Невід`ємним елементом необхідної оборони є наявність у того, хто захищається, потреби в негайному відверненні чи припиненні наявного суспільно небезпечного діяння.

При цьому згідно роз`яснень, які містяться у абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» судам слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При зясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Слідчим не встановлено, яку загрозу становив для ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_3 , та які підстави для самозахисту або необхідності відвернення посягання на неї з боку потерпілого мали місце.

За умови встановлення наявності такої загрози, слідчий мав вказати як він врахував поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Ці обставини слідчим не встановлені, тому не враховані при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження. Крім того, за змістом оскаржуваного рішення про необхідну оборону та наявність реальних посягань з боку потерпілого не вказувала сама ОСОБА_6 .

Суспільно небезпечне посягання на законні права, інтереси, життя і здоров`я людини, суспільні інтереси чи інтереси держави може викликати в особи, яка захищається, сильне душевне хвилювання. Якщо в такому стані вона не могла оцінювати відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту, її дії слід розцінювати як необхідну оборону.

Згідно з ч. 4 ст. 36 КПК України, якою керувався слідчий, особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільне небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту.

Стан сильного душевного хвилювання - це стан фізіологічного афекту, котрий являє собою короткочасну інтенсивну емоцію, яка домінує у свідомості людини, що значною мірою (хоча і не повністю) втрачає контроль над своїми діями і здатність керувати ними. Від фізіологічного афекту слід відрізняти патологічний, при якому людина втрачає здатність усвідомлювати свої вчинки і керувати ними.

Для вирішення питання про те, чи вчинене діяння у стані фізіологічного або патологічного афекту, необхідним є призначення судово-психіатричної експертизи.

Відповідної експертизи не було призначено та проведено у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту, а згідно з ч. 2 ст. 38 КК перевищенням заходів, необхідних для затримання злочинця, - умисне заподіяння особі, що вчинила злочин, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці затримання злочинця. У зв`язку з цим кримінальна відповідальність за такі дії настає лише у випадках, спеціально передбачених статтями 118 та 124 КК України.

Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати як відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, так і характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Слідчим не досліджувались обставини щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 перевищення меж необхідної оборони.

З наведених мотивів прийняте рішення слідчий суддя вважає суперечливим та невмотивованим.

Резолютивна частина рішення не містить точних відомостей про зміст рішення, в ній не зазначено в діях якої особи чи яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення.

Підставою для скасування оскаржуваного рішення є також той факт, що вступна частина постанови про закриття кримінального провадження, всупереч процесуальному правилу, містить відомості, що вона прийнята заступником начальника слідчого відділення Миронівського ВП ГУНП в Київській області, а не слідчим, в провадженні якого перебувало кримінальне провадження.

Існує необхідність у проведенні у кримінальному провадженні ряду слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

За правилами частин 2 та 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, зобов`язання вчинити певну дію та не може бути оскаржена.

Визнання слідчим суддею рішення слідчого незаконним тягне втрату таким рішенням юридичної сили та виникнення обовязку посадової особи усунути допущене порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000154 задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30 березня 2020 року, прийняту заступником начальника СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000154, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2019 року за ст. 128 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000154 повернути до Миронівського ВП ГУНП в Київській області для відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1