09.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/7283/18
Провадження №1кп/205/387/20
Єд.унік.№205/7283/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законних представників обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, об`єднані кримінальні провадження, які зареєстровані в ЄРДР за №0001786 від 11 липня 2018 року, за №0002653 від 08 жовтня 2018 року та за №0002493 від 31 липня 2019 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, раніше не засудженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , учня 10 класу КЗО «СЗШ №91» ДМР, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, раніше не засудженого; учня ДЦ ПТУ №6, проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.185 ч.2, 15 ч.2-185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 11 липня 2018 року, близько 04 години, перебували біля буд.5 по вул.Ю.Кондратюка, в м.Дніпро, де вступили між собою у злочинну змову на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись у зазначеному місці, діючи таємно, із корисливих міркувань, відповідно до розподілених ролей: ОСОБА_8 спостерігав за навколишньою обстановкою, в той час як ОСОБА_9 , за допомогою обох рук витяг із каналізаційного люка та демонтував телефонні кабелі марки ТПП 50*2*0,4, довжиною 09 м., на суму 509,94 грн. та ТПП 20*2*0,4, довжиною 70 м., на суму 1878, прє10 грн., після чого обвинувачені з місця злочину зникли, таким чином викрали зазначене вище майно, чим завдали ПрАТ «Фарлеп-Інвест» на загальну суму 2388,04 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_9 , 30 липня 2019 року, близько 11 години 40 хвилин, перебував у супермаркеті «Варус», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.В.Діївська 38, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на крадіжку чужого майна, діючи таємно, із корисливих міркувань, наблизився до стенду з алкогольними напоями, де взяв з полиці банку слабоалкогольного енергетику «Рево Виштя», об`ємом 0,5 л., вартістю 25 грн.66 коп., яку поклав до кишені шортів, після чого у відділі з продажу м`яса замовив свинячий шашлик у маринаді, вагою 2,074 кг., на суму 267 грн.45 коп., який поклав до сумки чорного кольору та намагався викрасти зазначене вище майно, не розрахувавшись за нього, яке належить ТОВ «Омега» на загальну суму 293 грн.11 коп., однак не зміг довести звій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежать від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони після проходження касової зони.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялися за вчинене та підтвердили суду, що дійсно вони, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, у вказаному місці та часі, викрали телефонний кабель, який належить ПрАТ «Фарлеп-Інвест», на суму 2388,04 грн. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду, що 30 липня 2019 року, близько 12 години, він перебував в магазині «Варус» по вул.В.Діївська, де намагався викрасти банку енергетичного напою та маринований шашлик, на суму 293,11 грн., однак не зміг довести свій умисел до кінця, оскільки за касовою зоною був затриманий охоронцями.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілих та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинувачених.
Таким чином, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує їх дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб; а дії обвинуваченого ОСОБА_9 , крім того, за ст.15 ч.2-185 ч.2 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних ними кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочинів середньої тяжкості, а також дані про особу обвинувачених, які раніше не засуджені, характеризуються позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, частково відшкодували завдану шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щирого каяття останніх та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинувачених положень ст.75, 104 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для їх виправлення і досягнення інших цілей покарання.

ПрАТ «Фарлеп-Інвест» по справі заявлено цивільний позов на суму 1448 грн.99 коп., в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Згідно із положеннями ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 викрадене майно, яке належить ПрАТ «Фарлеп-Інвест» на загальну суму 2388,04 грн., яке було повернуто представнику потерпілого, про що свідчить його розписка. В той же час, як зазначено у цивільному позові, в результаті злочинних дій обвинувачених, ПрАТ «Фарлеп-Інвест» завдано майнової шкоди на суму 1448 грн.99 коп., однак в позовній заяві не зазначено, в чому саме полягає зазначена майнова шкода. Крім того, ні в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду, суду не надано жодного документального підтвердження понесених витрат в результаті завдання шкоди на зазначену у позовній заяві суму, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні судових товарознавчих експертиз у сумі 314 грн. та 200 грн., а також судової трасологічної експертизи у сумі 1716 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.75, 104 КК України, ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 - не обирати.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.185 ч.2, 15 ч.2-185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

-за ст.15 ч.2-185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75, 104 КК України, ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №3152 від 22 серпня 2018 року в розмірі 100 гривень, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_8 доходу або майна, достатнього для відшкодування витрат стягнути зазначену суму з ОСОБА_6 , яка є його законним представником.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи №24/4.2/790 від 23 серпня 2018 року в розмірі 858 гривень, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_8 доходу або майна, достатнього для відшкодування витрат стягнути зазначену суму з ОСОБА_6 , яка є його законним представником.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №3152 від 22 серпня 2018 року в розмірі 100 гривень, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_9 доходу або майна, достатнього для відшкодування витрат стягнути зазначену суму з ОСОБА_7 , яка є його законним представником.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №24/4.2/790 від 23 серпня 2018 року в розмірі 858 гривень, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_9 доходу або майна, достатнього для відшкодування витрат стягнути зазначену суму з ОСОБА_7 , яка є його законним представником.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №4638-19 від 16 жовтня 2018 року в розмірі 314 гривень, а у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_9 доходу або майна, достатнього для відшкодування витрат стягнути зазначену суму з ОСОБА_7 , яка є його законним представником.

У задоволенні позовних вимог ПрАТ «Фарлеп-Інвест» - відмовити.

Речові докази, якими було визнано:

- кабель ТПП 50*2*0,4 у кількості 9 м. та кабель ТПП 50*2*0,4 у кількості 35 м. залишити за належністю у представника ПрАТ «Фарлеп-Інвест»;

- диск та CD-R диск з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження;

- зрізи кабелів у кількості 4 шт., канцелярський ніж та ножиці секатор, які зберігаються в камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- шашлик свинний у маринаді, вагою 2,074 кг. та напій слабоалкогольний «Рево Вишня», 0,5 л. - залишити за належністю у представника потерпілого ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1