Справа № 487/3501/20
Провадження № 1-кп/487/327/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року
Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002170 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва ,українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого , зареєстрованого та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України-
- у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 , в квітні 2020 року,більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим,знаходячись біля багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 зустрів свого давнього знайомого ОСОБА_5 , який при собі мав мобільний телефон марки «Siqma X-treme PQ24», вартістю 1500 грн.

Під час розмови ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_3 , чи знає він де можна позичити грошові кошти в сумі 100 грн., на що останній відповів, що грошові кошти можна зайняти у його бабусі ОСОБА_6 , але в якості застави їй потрібно буде залишити мобільний телефон, який ОСОБА_5 мав при собі. ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_3 , передав йому свій мобільний телефон та після чого вони направились до ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Зайшовши до приміщення квартири, ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_5 почекати його у своїй кімнаті, а сам в свою чергу, тримаючи мобільний телефон в руках пішов розмовляти зі своєю бабусею. Розповівши бабусі ситуацію, яка склалась, остання передала ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 100 грн., а мобільний телефон залишила в себе. Грошові кошти ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 . Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, шляхом обману, отримавши право на заволодіння майном, ОСОБА_3 наступного дня прийшов до бабусі, віддав їй власні кошти в сумі 100грн. та забрав мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , але в подальшому не передав його власнику. Після чого ОСОБА_3 отримавши від баабусі зазначений мобільний телефон марки «Siqma X-treme PQ24» зник з місяця скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1500 грн.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин,передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном,шляхом обману(шахрайство).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі , підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та зазначив, що вони ніким не оспорюються, при цьому вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що в квітні 2020 року, він знаходився біля житлового будинку по АДРЕСА_2 , де зустрів свого давнього знайомого ОСОБА_5 , який при собі мав мобільний телефон марки «Siqma X-treme PQ24».

Під час розмови ОСОБА_5 запитав у нього, чи знає він де можна позичити грошові кошти в сумі 100 грн., на що він відповів, що грошові кошти можна зайняти у його бабусі ОСОБА_6 , але в якості застави їй потрібно буде залишити мобільний телефон, який ОСОБА_5 мав при собі. ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_3 , передав йому свій мобільний телефон та після чого вони направились до ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Зайшовши до приміщення квартири, він попросив у ОСОБА_5 почекати його у своїй кімнаті, а сам в свою чергу, тримаючи мобільний телефон в руках пішов розмовляти зі своєю бабусею. Розповівши бабусі ситуацію, яка склалась, остання передала йому грошові кошти в сумі 100 грн., а мобільний телефон залишила в себе. Грошові кошти він передав ОСОБА_5 . Наступного дня він прийшов до бабусі, віддав їй власні кошти в сумі 100грн. та забрав мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , але в подальшому не передав його власнику, а залишив собі. В подальшому матеріальну шкоду потерпілому він відшкодував.В скоєному він щиро розкаявся.
Такі показання обвинуваченого надані суду без будь-якого примусу, у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння ним встановлених обставин кримінального правопорушення,їх добровільність та істинність його позиції, а покази обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.
Потерпілий в судове засідання не з`явився. В заяві просив розглядати вказане кримінальне провадження без його участі. Позовних вимог до ОСОБА_3 не заявляв.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття. Обставин,що обтяжує покарання судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання, межі санкції статті 190 ч.1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до положення ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 ,який вину свою визнав повністю, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та не перебуває на обліку у Обласному наркологічному диспансері,офіційно не працює. За місцем мешкання характеризується посередньоо.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_3 злочину, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України,суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ лазерний диск знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк із дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1