№707/1397/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 23.05.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрещатик Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в адміністративно-територіальних межах с. Мошни Черкаського району Черкаської області, незаконно, без спеціального на те дозволу, придбав, а саме знайшов, дві пластинки-упаковки сильнодіючого лікарського засобу «Димедрол» з таблетками в загальній кількості 20 шт., після чого переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , де зберігав з метою подальшого збуту.

22 травня 2019 року близько 18-ої години 00 хвилин ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 про збут сильнодіючого лікарського засобу - димедрол, на зупинці громадського транспорту, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Мошни, вул. Спасо-Преображенська, незаконно, умисно, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, збув останньому за грошові кошти в сумі 70 грн сильнодіючий лікарський засіб - димедрол в кількості двадцяти таблеток, маса якого згідно висновку експерта № 2/797 від 29.05.2019 складає 0,9848 грама. Цього ж дня, близько 18-ої години 50 хвилин, під час складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, у присутності двох понятих, здійснено його поверхневий огляд, в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав сильнодіючий лікарський засіб - димедрол, загальна маса якого згідно висновку експерта № 2/797 від 29.05.2019 складає 0,9848 грама, який ОСОБА_5 збув ОСОБА_6 .

Указані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 321 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут сильнодіючого лікарського засобу.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28 січня 2021 року, прокурором було надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 28 січня 2021 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 .

Вказана угода про визнання винуватості була прийнята до розгляду судом.

Так, відповідно до умов угоди про визнання винуватості, укладеної 28 січня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_5 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України,у повному обсязі визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення; у разі виявлення, повідомляти органи внутрішніх справ про вчинення кримінальних правопорушень іншими особами у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. В угоді також зазначено про те, в ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 співпрацював з органами досудового розслідування та повідомив про вчинення неправомірних дій своїм знайомим, в результаті чого за даним фактом внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, яке на даний час триває. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 321 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Крім того, зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України, а також з наслідками її невиконання, передбаченими ст. 476 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладенні вищевказаної угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просила суд цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просили суд дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи.

При цьому, ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Пояснив суду, що угоду він уклав добровільно і наслідки укладення й затвердження зазначеної угоди, а також наслідки невиконання останньої для нього зрозумілі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку учасників угоди, суд вважає необхідним зазначити наступне:

За приписами статті 468, частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з вимогами статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України встановлено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Частиною сьомої статті 474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як вбачається із обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 321 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення класифікується як нетяжкий злочин.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування та наданих суду матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. В угоді відсутні обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Разом з тим, суд бере до уваги особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; є неодруженим; заробляє на життя тимчасовими підробітками, однак, зазначає, що має змогу сплатити штраф; будь-яких осіб на утриманні, в розумінні закону, не має; є раніше не судимим; визнав свою вину; щиро розкаявся; що цілком враховано угодою про визнання винуватості і знайшло своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Водночас, суд враховує, що на час вчинення інкримінованих діянь ОСОБА_5 , тобто станом на 22 травня 2019 року, ч. 1 ст. 321 КК України була викладена у наступній редакції: «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту, збут отруйних або сильнодіючих речовин, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів, а також здійснення таких дій щодо обладнання, призначеного для виробництва чи виготовлення отруйних або сильнодіючих речовин, або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів, вчинені без спеціального на те дозволу, - караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років».
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, згідно якого у статті 321 КК України, в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінено словами "від однієї тисячі до чотирьох тисяч".

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
За приписами ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
У зв`язку з викладеним, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 5 КК України, при розгляді даного кримінального провадження підлягає застосуванню редакція ч. 1 ст. 321 КК України, що діяла на час вчинення діяння ОСОБА_5 .
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд констатує, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, а умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання, запропоноване сторонами, не виходить за межі санкції ч. 1 ст. 321 КК України, у редакції, що діяла на час вчинення діяння ОСОБА_5 ; відповідає положенням Кримінального кодексу України; враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину); особу винного; той факт, що в ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 співпрацював з органами досудового розслідування; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Матеріальна шкода даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдана, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

У порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-хімічної експертизи у сумі 942 грн 06 коп.
Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 січня 2021 року, укладену між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-хімічної експертизи у сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- таблетки димедролу, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, - знищити;

- грошові кошти в загальній сумі 70 грн., купюрами номіналом 20 грн та 50 грн, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, - звернути в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1