Справа №635/5585/20
Провадження № 1-в/635/791/2020
УХВАЛА

04 грудня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальну освітою, працюючий слюсарем в ТОВ «Європаллєт», розлученого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.07.2002 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік;

-12.08.2003 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; звільнений 23.06.2006 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 1 день;

-01.02.2007 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці; звільнений 14.05.2010 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 23 дня;

-07.07.2011 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяців; звільнений 21.11.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 10 днів;

-14.03.2017 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік 6 місяців;

-12.10.2018 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць,

засудженого 03 грудня 2018 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України.

В судове засідання прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засіданні був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Від засудженого ОСОБА_3 в матеріалах справи міститься заява, в якій останній просить проводити розгляд даної справи у його відсутність.

Від представника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи також міститься заява, в якій представник установи просить проводити розгляд без його участі.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає клопотання засудженого ОСОБА_3 таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній засуджений вирком Рубіжанського міського суду Луганської області від 03 грудня 2018 року Рубіжанським за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України та із застосуванням ч.4 ст.70 КК України визначено ОСОБА_3 до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

Як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_3 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.01.2019. Під час тримання в державної установі «Старобільський слідчій ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 26.02.2019 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався адміністрацією установи чотири рази. Стягнень не має. Працевлаштований на дільниці переробки втор сировини цех № 1. До виконання покладених завдань ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. У взаємовідносинах з іншими засудженими товариський. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати їх тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться позитивно із розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь виховних заходах що проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Бере участь у роботі самодіяльних організацій. Відповідно до статей 110,112,113 КВК України соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом телефонних розмов. Стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес ресоціалізації засудженого. Питання щодо можливого застосування ст.ст. 100, 101 КК України було розглянуто 20.11.2019 та комісією відмовлено в застосування вказаних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 11.03.2020 та комісією відмовлено в застосуванні даної статті, як особі, яка не стала на шлях виправлення. За вироком суду мав сплатити на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1144,00 гривень. Сума відшкодована ним достроково у повному обсязі. На профілактичних обліках не перебуває.

Згідно з довідки про працевлаштування виданої заступником начальника-планового економічного відділу Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» працював з березня 2019 по вересень 2020 року на виробництві установи на дільниці з переробки втор сировини.

У відповідності до довідки про заробітну плату ОСОБА_3 за період виконання робіт отримував заробітку плату.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 , останній за період відбування покарання має чотири заохочення та жодного стягнення.

У відповідності до довідки від 07.10.2020 складеної бухгалтером ОСОБА_6 , за вироком суду із засудженого ОСОБА_3 стягнено процесуальні витрати на користь держави на суму 1144 гривень, які засудженим достроково погашені.

Відповідно до положень статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_3 судом враховано, що останній був раніше неодноразово засуджений за злочини проти власності, звільнявся з місць відбування покарання умовно-достроково, однак на шлях виправлення не ставав і вчиняв знову злочини, не зробивши для себе висновків. Крім того, покарання за яким він наразі відбуває строк призначено в сукупності, в тому числі, за злочин вчинений під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого, що останній став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, адже оцінюючи дані про особу ОСОБА_3 , беручи до уваги його характеристику в установі виконання покарань.

Відтак, суд не знаходить підтвердження доводів засудженого, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_3 суд не вбачає підстав та розцінює даний захід як передчасний.

Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 2/3 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2020 року

Суддя ОСОБА_1