Справа № 749/483/20
Номер провадження 1-кп/749/8/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року м.Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2020 року, який надійшов до суду від Сновського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Щорс, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, неодруженого, який депутатом різних рівнів рад не являється, раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 перебуваючи на подвір`ї житлового будинку по АДРЕСА_2 02.03.2020 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, який виник під час сварки, на грунті особистих неприязних стосунків із ОСОБА_8 взявши до рук дерев`яний обапіл та завдав ним один удар в ділянку правої частини грудної клітини та в ділянку правої плечової кістки, спричинивши потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи №30 від 30.03.2020 року синець грудей справа утворений дією твердого тупого предмета, за механізмом удару відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не спричинили розлад здоров`я.
Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю та показав, що 02.03.2020 року він зі своєю дружиною на подвір`ї будинку де мешкають дві сім`ї: матір потерпілого та сам обвинувачений з тещею та дружиною, займалися заготівлею дров. Між його тещею і матір`ю потерпілого давно склалися неприязні відносини. Час від часу виникають «сусідські війни». Десь о 09-00 год до них підійшов потерпілий ОСОБА_8 та став виясняти стосунки при цьому висловлювався образами в адресу сім`ї обвинуваченого і розмова дійшла до того, що вони почали штовхати один одного. В цей час у конфлікт втрутився старший брат потерпілого ОСОБА_9 , який наніс дружині обвинуваченого удар кулаком в обличчя, від удару вона впала на землю. Тоді потерпілий зі своїм братом схопили його за руки, але обвинувачений вивернувся побіг у двір схопив обапіл повернувся на місце конфлікту і вдарив потерпілого по плечу, бо він знаходився ближче до нього. Даний вчинок він скоїв з метою захисту його дружини. Потерпілий з братом сховалися в машину, а вони викликали поліцію і «швидку» та доставили дружину до лікарні, де вона лікувалася з травмою голови. Позов про відшкодування моральної шкоди визнає частково, в розмірі 1000 грн, про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1184,29 грн.
Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 02.03.2020 року вранці він знаходився у квартирі. Забігла матір і сказала, що побачила у вікно, як ОСОБА_3 та його дружина тягають за верхній одяг його брата, а потім вдарили. Потерпілий підбіг та відтягнув спочатку обвинуваченого від брата, а потім дружину. В цей час він почув крик матері « ОСОБА_10 ». Потерпілий побачив, як обвинувачений замахнувся на нього дерев`яним обаполом. Він ухилився і удар прийшовся по плечу та грудній клітині. Падаючи на землю він зачепив свого брата та дружину обвинуваченого на яку він впав, але спричинити тілесні ушкодження дружині ОСОБА_11 він не міг. Після чого була викликана поліція. Потерпілий звернувся до лікарні. Лікар оглянув та рекомендував стаціонарне лікування, де він лікувався більше 10 днів. У матері потерпілого та тещі ОСОБА_3 давно неприязні відносини. Неодноразово виникали конфлікти. Потерпілому відомо, що його брат зупинився, щоб з`ясувати стосунки біля обвинуваченого і його дружини, бо вони ображають їхню матір. В результаті заподіяних тілесних ушкоджень потерпілому була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 3504,97 та моральна шкода в розмірі 10 000 грн.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю, але цивільні позови визнав частково, тому судом встановлено повне судове слідство і його вина у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується в сукупності зібраними та дослідженими письмовими доказами у суді, зокрема:
03.032020 року до ЄРДР внесено відомості за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України №0000064 (а.с.125);
висновком експерта №30 від 30.03.2020 року з якого вбачається, що у ОСОБА_8 виявлений синець грудей справа, утворений дією твердого тупого предмета за механізмом удару, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що не спричинили розладу здоров`я (а.с.102-104);
протоколом слідчого експерименту від 13.04.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_8 із застосуванням технічних засобів фіксації на цифрову камеру з додатком до протоколу слідчого експерименту (а.с.106-107);
протоколом слідчого експерименту від 13.04.2020 року за участю свідка ОСОБА_12 із застосуванням технічних засобів фіксації на цифрову камеру з додатком до протоколу слідчого експерименту (а.с.108-110);
протоколом слідчого експерименту від 16.06.2020 року за участю свідка ОСОБА_13 із застосуванням технічних засобів фіксації на цифрову камеру з додатком до протоколу слідчого експерименту (а.с.111-113);
протоколом слідчого експерименту від 17.06.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 із застосуванням технічних засобів фіксації на цифрову камеру з додатком до протоколу слідчого експерименту (а.с.114-115).
Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.
Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття обвинуваченого та наявність на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, що обтяжують покарання відсутні.
Особу обвинуваченого встановлено.

Так, органом досудового розслідування на момент направлення обвинувального акту до суду у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 03.03.2020 р., - дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як кримінальне правопорушення - злочин.
Однак, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відноситься до категорії проступків.
Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що внесені зміни до КК України, які набули чинності з 01.07.2020 р., пом`якшують кримінальну відповідальність ОСОБА_3 його дії мають кваліфікуватися як кримінальний проступок.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступень тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи досудову доповідь органу пробації, які вважають, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно обрати покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.
Суд дійшов до такого висновку, оскільки метою покарання згідно з приписами ч.2 ст. 50 КК України є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд також приймає до уваги, що приписи статей 53, 65 КК України не містять застережень щодо неможливості призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в разі відсутності доказів наявності постійного доходу, за виключенням застережень, що містяться у ч.3 ст.99 КК України при призначенні кримінального покарання у виді штрафу неповнолітньому.
Суд також вважає за доцільне зазначити, що ч.1 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Тому, зважаючи на приписи абзацу третього п.2 ч.4 ст.374 КПК, згідно з якими у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема, початок строку відбування покарання, суд вважає за необхідне зазначити, що строк відбування кримінального покарання у виді штрафу слід рахувати саме з дня набрання вироком законної сили.
В межах даного кримінального провадження потерпілим подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди заданої злочином.
Вирішуючи питання щодо вказаного позову суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч.1, 5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1195 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
З врахуванням того, що судом повністю доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та завданні потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, то вимога останнього як цивільного позивача про відшкодування матеріальної шкоди є законною.
В ході розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 зменшив розмір позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди по чеках від 05.05.2020 року на суму 141,30 грн. По чеку ТОВ «Ліки України» від 10.03.2020 року на суму 104,03 грн. По чеку ТОВ «Ліки України» від 11.03.2020 року на суму 242,72 грн По чеку від 15.02.2020 на суму 193,65 грн та всього розмір заявленої матеріальної шкоди складає 3504, 97 грн. Виходячи з розміру шкоди яка підлягає стягненню на користь потерпілого суд виходить з обсягу доказів, що надані ним на підтвердження.
Так, із стаціонарної карти хворого № 1045 встановлено, що ОСОБА_8 , було госпіталізовано до КНП «Сновська ЦРЛ» 02.03.2020 року о 12:25 годині.
Згідно листка лікарських призначень ОСОБА_15 були зроблені наступні призначення:
з 02.03.2020 по 10.03.2020 року включно фізрозчин, фармаксон, нейротропін, корвітол;
з 11.03.2020 по дату виписки натрій хлорид, кальцій глюконат, алое, вітаміни В6 і В12, бетасалік, аевіт.
З фіскального чеку ТОВ «Ліки України» на суму 498.82 грн. вбачається, що лікарські засоби були придбані 02.03.2020 року о 11:53 год., тобто за півгодини до передбачуваної госпіталізації та призначення лікаря. Зазначені в чеку препарати бісопролол, вертинекс, гліцисед, кардіомагніл, церегін згідно листка лікарських призначень ОСОБА_8 не призначалися.
З фіскального чеку ТОВ «Ліки України» на суму 90.00 грн. вбачається, що лікарські засоби були придбані 02.03.2020 року о 12:11 год., тобто за 14 хвилин до передбачуваної госпіталізації та призначень лікаря. Згідно вказаного чеку придбаний нурофен (жаропонижуючий засіб) та термометр медичний. Нурофен відсутній в листку лікарських призначень.
З фіскального чеку ТОВ «Ліки України» від 12.03.2020 року на суму 683,20 грн. вбачається, що було придбано аспаркам (для лікування хронічних захворювань серця), еглоніл (показання препарата монотерапія або в поєднанні з іншими психотропними препаратами), тризипін (для лікування сердечно-сосудистої системи). Вказані препарати не призначалися ОСОБА_8 , про що свідчить листок лікарських призначень.
Стосовно придбаного в цьому чеку препарату нейтропін на суму 348,76 грн., суд зауважує, що згідно листка лікарських призначень вказаний прапарат був призначений ОСОБА_8 з 02.03.2020 по 10.03.2020 року включно, а тому придбання вказаного препарату після цієї дати 12.03.2020 року обґрунтовано непідтверджено.
Тому суд приходить до висновку, що фіскальні чеки: на суму 498,82 грн. від 02.03.2020 року (а.с.49); на суму 90,00 грн. від 02.03.2020 року (а.с.50); на суму 683,20 грн. від 12.03.2020 року (а.с.49) є неналежними та недопустимими доказами по справі, з підстав вказаних вище.
Таким чином відшкодуванню підлягають витрати за фіскальним чеком від 04.03.2020 року на суму 334,15 грн: за фіскальним чеком від 11.03.2020 року на суму 155,02 грн.
Частково за наступними фіскальними чеками на суму 607,32 грн від 03.03.2020 року, на суму 464,88 грн., крім аспаркаму вартістю 13,29 грн. і тризипіну віртістю 147,95 грн., які відсутні в листку лікарських призначень ОСОБА_8 :
- за фіскальним чеком на суму 82,08 грн. від 12.03.2020 року, частково на суму 43,70 грн., крім таблеток комбігрип вартістю 40,93 грн., які відсутні в листку призначень ОСОБА_8 ;
- за фіскальним чеком на суму 348,67 грн. від 06.03.2020 року, на суму 186,54 грн., крім таблеток L-цет вартістю 41,10 грн., аспаркаму вартістю 8,86 грн., ібупрофену вартістю 7,59 грн., септефрилу вартістю 17,33 грн., тризипіну вартістю 49,32 грн. і 48,67 грн., які відсутні в переліку лікарських призначень ОСОБА_8 .
Суд не може прийняти до уваги виписку з медичної карти хворого ОСОБА_8 на (а.с.64), щодо додаткових призначень зроблених лікарем 31.07.2020 року як доповнення до виписки із стаціонарного хворого за період з 02.03.2020 по 24.03.2020 року. Виписка із медичної карти видана в липні 2020 року і до того ж перелік даних препаратів не зазначений у листку призначення медичної карти стаціонарного хворого № 1045.
Суд звертає увагу, що Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 003-4/0 "Листок лікарських призначень" , що затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України 29.05.2013 року № 1435 (далі Інструкція № 435) визначено порядок заповнення форми первинної облікової документації № 003-4/0 "Листок лікарських призначень". У Інструкції № 435 вказано , що форма № 003-4/о є основним обліковим документом, зокрема і щодо медикаментозного лікування. Так поданий листок лікарських призначень хворого ОСОБА_8 номер медичної карти 1045 разом з позовною заявою містить істотні розбіжності з випискою № 1054 від 31.07.2020 року, що надана цивільним позивачем, після отримання відзиву, щодо призначених медичних препаратів. Таким чином матеріальна шкода підтверджена частково на суму 1184,29 грн.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_15 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., то суд зазначає наступне.
У вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого, Пленум ВСУ в п. 31 Постанови № 13 від 2 липня 2004р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» орієнтує суди на необхідність керуватися відповідними положеннями ЦК України та роз`ясненнями, що містяться в Постанові Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, у п. 3 вказаної Постанови зазначається: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена Постанова Пленуму в п.9 та ч.3 ст.23 ЦК України визначають: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на обставини, що передували конфлікту, а саме довготривалий неприязний характер сусідських стосунків, той факт, що тілесні ушкодження не спричинили розладу здоров`я, цивільний позов в частині стягнення на моральної шкоди на користь потерпілого підлягає частковому задоволенню в розмірі 1500,00 грн, що на думку суду являється достатнім розміром відшкодування заподіяним моральним стражданням.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532, 381-382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 ( тридцять ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 ( п`ятсот десять) гривень.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в сумі 1184, 29 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду в сумі 1500 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1