Справа № 344/2537/17
Провадження № 1-кп/344/36/20
У Х В А Л А

05 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд в складі головуючої-судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.358 ч.1, ст.263 ч.1, ст.307 ч.3 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.263 ч.1, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.309 ч.2, ст.307 ч.3 КК України, ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.263 ч.1, ст.296 ч.4, ст.307 ч.3, ст.309 ч.2, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2, ст.185 ч.2 КК України, ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_15 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.263 ч.1, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, ОСОБА_16 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.309 ч.2, ст.307 ч.3, ст.311 ч.3, ст.313 ч.3, ст.28 ч.3, ст.317 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор подав письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 60 днів з визначенням розміру застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян; обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів без визначення розміру застави. Клопотання щодо продовження запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 обґрунтовує ризиками, що визначені ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не відпали, зокрема щодо можливості переховування обвинувачених від суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисники обвинувачених вважають клопотання прокурора необґрунтованими, ризики не доведеними, просять відмовити у вказаних клопотаннях прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим та змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачені підтримують думку захисників.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, наявні в розпорядженні суду з цього приводу, колегія суддів звертає увагу, що на даний час судове провадження ще не розглянуто.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в судовому засіданні, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі, і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу.

Зокрема, при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів; обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_16 обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, злочину середньої тяжкості, наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинувачених від суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у виді тримання під вартою слід продовжити на строк до 60 днів.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Беручи до уваги те, що судове провадження ще не розглянуто, ризики викладені у попередніх ухвалах суду про обрання та продовження запобіжних заходів, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, колегія суддів вважає за необхідне продовжити по відношенню до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший запобіжний захід, зокрема більш м`який запобіжний захід, в тому числі домашній арешт, особисте зобов`язання чи особиста порука, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Обставини, що слугували підставою застосування обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Крім того суд зауважує, що запобіжний захід обвинуваченим тримання під вартою застосовано з визначенням розміру застави, яка може бути внесена обвинуваченими чи іншими особами в будь-який момент під час розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176-178, ст.ст.182-183, 194, ст.331, ст.369-372 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - задоволити.

Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 до 03 жовтня 2020 року включно з визначеними розмірами застави: в сумі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.10.2017 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_11 ; в сумі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 09.11.2017 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_15 ; в сумі 960 000 (дев`ятсот шістдесят тисяч) гривень відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 30.11.2017 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_14 .

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Головуюча-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3