Справа № 128/409/15-к
УХВАЛА

29 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заявив відвід головуючому судді ОСОБА_4 з тих підстав, що у нього виникають обґрунтовані сумніви щодо повноти, об`єктивності та всебічності розгляду суддею кримінального провадження, оскільки він перебуває на посаді начальника конвою РКСМ ГУ НП України у Вінницькій області, а суддя ОСОБА_4 є суддею суду, який він обслуговує, у зв`язку з чим у них постійно виникають різного роду ділові стосунки, а також конфліктні ситуації, пов`язані з несвоєчасним конвоюванням обвинувачених до суду та пов`язані з відмовою в конвоюванні у зв`язку з завантаженістю підрозділу, в ході вирішення яких виникали та можуть виникнути в подальшому спірні питання. Вказує, що остання конфліктна ситуація виникла 31.08.2020 щодо несвоєчасного доставлення до суду (з невеликим запізненням з технічних причин) обвинувачених за ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею за вищевказаною заявою про відвід судді визначено суддю ОСОБА_1 та матеріали заяви про відвід судді передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, хоча повідомлені про розгляд поданої заяви про відвід за наявними в матеріалах справи адресами.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду заяву, відповідно до якої вказав, що повністю підтримує заяву про відвід судді ОСОБА_4 та просить її задовольнити. Розгляд даної заяви просить провести у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_7 надав через канцелярію суду заяву про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 за його відсутності, проти задоволення заяви з підстав, зазначених в ній, не заперечує.

Інші учасники судового розгляду про причини неявки суд не повідомили.

Суд повідомив суддю ОСОБА_4 про можливість надати пояснення в судовому засіданні з розгляду вказаної вище заяви, суддя ОСОБА_4 в судове засідання з розгляду заяви про відвід не з`явилася.

Оглянувши заяву про відвід та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Заявляючи судді відвід обвинувачений посилається на п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, якими передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів в неупередженості судді, який розглядає справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до визначеного законом порядку кримінальне провадження № 128/409/15-к, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, було розподілено автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судді ОСОБА_4 .

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.
Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Так, доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , на які він посилається в заяві про відвід судді, є недоведеними, зокрема посилання обвинуваченого на те, що між ним як начальником конвою РКСМ ГУ НП України у Вінницькій області та суддею ОСОБА_4 31.08.2020 виникла конфліктна ситуація щодо несвоєчасного доставлення до суду (з невеликим запізненням з технічних причин) обвинувачених за ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не підтверджена жодним доказом. Також в заяві не зазначено, в чому полягала така конфліктна ситуація, та які саме дії судді викликали у заявника сумніви щодо повноти, об`єктивності та всебічності розгляду суддею даного кримінального провадження, на яких підставах заявник вважає такі сумніви обґрунтованим. Посилання заявника на виникнення конфліктних ситуацій, що пов`язані з несвоєчасним конвоюванням обвинувачених до суду, між ним та суддею ОСОБА_4 , за відсутності належних доказів та відповідного обгрунтування, не є безумовною підставою для висновку про упередженість та необ`єктивність судді.

Так, жодного доказу вчинення суддею дій, які свідчать про її необ`єктивність, суду не надано, як і не надано доказів прихильності чи упередження судді щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, що може впливати або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Обставин, що суддя ОСОБА_4 особисто, її близькі родичі чи члени її сім`ї заінтересовані в результатах провадження та наявності інших обставин, які викликають чи можуть викликати обґрунтований сумнів у її неупередженості під час розгляду даної справи, не встановлено.

З огляду на викладене та обставини, які встановлені під час розгляду заяви про відвід головуючій судді ОСОБА_4 , підстав для відводу головуючої в даному кримінальному провадженні відповідно до ст. 75 КПК України не встановлено, у зв`язку з чим заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу, що аналогічні підстави для заявлення відводу головуючому судді ОСОБА_4 , а саме посилання обвинуваченого на те, що він є не відстороненим від посади та перебуває на посаді начальника конвою РКСМ ГУ НП України у Вінницькій області, а суддя ОСОБА_4 є суддею суду, який він обслуговує, у зв`язку з чим у них постійно виникають різного роду ділові стосунки щодо організації конвоювання та інших питань, вже були предметом розгляду в межах даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: