Справа № 643/1537/21
Провадження № 1-кс/643/609/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заставодавця адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника заставодавця ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0004901 від 24.11.2020 за ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , представник заставодавця ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про повернення застави в обґрунтування якого зазначив, що Московським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004901 від 24.11.2020 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.01.2021 та визначений розмір застави 630 600 грн.

14.12.2020 на виконання зазначеної ухвали суду ОСОБА_6 на депозитний рахунок ТУ ДСА у Харківській області внесено, крім іншого, частину застави за ОСОБА_4 в розмірі 400 000 грн та останнього звільнено з-під варти.

Постановою в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 від 19.01.2021 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжений до 25.02.2021, при цьому з клопотанням про продовження покладених на ОСОБА_4 обов`язків згідно ухвали слідчого судді від 26.11.2020 слідчий чи прокурор до слідчого судді не звертались.

Таким чином, 22.01.2021 строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу та, відповідно, покладених на ОСОБА_4 обов`язків закінчився.

Той факт, що дія покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ухвалою слідчого судді від 26.11.2020, закінчилась, а їх виконання гарантувалось внесеною ОСОБА_6 заставою, відсутні підстави для звернення в майбутньому застави в дохід держави. За відсутності обов`язків, виконання яких забезпечується заставою, застава має бути повернута заставодавцю, про що й просить заявник.

В суді представник заставодавця, підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник підтримали клопотання про повернення застави.

Від прокурора ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд клопотання у її відсутність, в якій остання заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на норми ст.ст. 202, 203, 368 КПК України, зазначаючи, що вирішення питання щодо застави можливе під час ухвалення рішення про закриття кримінального провадження чи вироку за результатами судового розгляду відповідного кримінального провадження.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з погляду на наступне: відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений, як зазначено в абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З погляду на викладене ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні є особою, до якої застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Норми ст. 182 КПК України та інші норми кримінально-процесуального закону, які регулюють питання застосування запобіжних заходів, не містять положень щодо строку дії ухвали про застосування застави, на відміну від інших запобіжних заходів. Разом з тим, строк дії обов`язків, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 194 КПК України, обмежується двома місяцями і може бути продовжений відповідно до положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

При цьому, ч. 7 ст. 194 КПК України передбачає, що після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Отже, відповідна ухвала про застосування запобіжного заходу після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені певні обов`язки, припиняє свою дію лише в частині покладених обов`язків, які скасовуються. В іншій частині ухвала продовжує свою дію.

Звісно, якщо в якості запобіжного застосований захід, який передбачає строки його дії, то строки дії такого запобіжного заходу та покладених на підозрюваного відповідно до ст. 194 КПК України обов`язків закінчуються одночасно, так як їх застосування, як правило, відбувається одночасно, чого не можна сказати про запобіжний захід у вигляді застави, який, як вказано вище, не має строків дії.

Таким чином, ставити у залежність дію запобіжного заходу у вигляді застави від дії обов`язків, покладених на підозрюваного, та, відповідно, казати про необхідність повернення застави в разі закінчення дії таких обов`язків, безпідставно. Покладення на підозрюваного обов`язків має на меті додатково стимулювати останнього до належної процесуальної поведінки, а їх порушення може мати наслідком звернення застави у дохід державі. Закінчення строків дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, усуває для підозрюваного та заставодавця ризик звернення застави у дохід держави через їх порушення, проте не припиняє дію самого запобіжного заходу та не є підставою для повернення застави.
Крім того, в ч. 8 ст. 182 КПК України зазначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Тобто, звернення застави в дохід держави можливе не лише в разі невиконання обов`язків заставодавцем та обов`язків, покладених на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу, а й у разі, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки.

З погляду на зазначене слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а питання про повернення застави може бути вирішено в разі зміни чи скасування відповідного запобіжного заходу, або, як зазначає прокурор, в разі прийняття рішення про закриття кримінального провадження чи постановлення вироку за наслідками судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання представника заставодавця ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0004901 від 24.11.2020 за ч. 2 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений 09.02.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1