Провадження № 1-в/638/695/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

04.08.2020 на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суддя, дослідивши заяву, приходить до висновку, що остання підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно доп. 2 ч. 1 ст. 537 КПК україни, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Статтею 107 КВК України передбачені права і обов`язки засуджених до позбавлення волі. Зокрема, ч. 1 указаної статті передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Статтею 154 КВК України визначений порядок дострокового звільнення від відбування покарання. Згідно ч. 3 указаної статті стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.ст. 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

З аналізу зазначених статей вбачається, що чинним законодавством України передбачено право звернення до суду з приводу вирішення питання про умовно-дострокове звільнення особи, засудженої до відбування покарання у вигляді позбавлення волі, для органу або установу виконання покарань. Для самих засуджених право звернення до суду щодо вирішення указаного питання не передбачено. Відповідно до ст. 107 КВК України, вони мають право звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Таким чином, ОСОБА_2 порушений визначений законом порядок звернення до суду з приводу вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заяву засудженого слід повернути для дооформлення.

Hа пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 107, 154 КВК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - повернути на дооформлення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя