н/п 1-кп/953/1119/20
"22" жовтня 2020 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника- ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андижана, громадянина Узбекистану, з середньою освітою, який навчається на третьому курсі в НТУ «ХПІ», офіційно не працює, неодружений, осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -
Згідно з обвинувальним актом, 28 серпня 2020 року, приблизно о 17 год. 38 хв. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме наніс один удар кулаком правої руки в область лівої брови.
В результаті чого, ОСОБА_4 згідно висновку експерта №09-3042/2020 від 02.10.2020 року отримав тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на лівій брові біля зовнішнього кінця (після ПХО рани з накладенням швів) належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) згідно п.п. 2.3.1 а, 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року.
Синець, садно викликали незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування були кваліфіковані як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 заявили клопотання та просили суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він примирився з потерпілим, претензій потерпілий до обвинуваченого немає.
Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтвердив суду, що він дійсно примирився з обвинуваченим ОСОБА_5 , зазначив, що він не має претензій до обвинуваченого ані матеріального ані морального характеру.
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , оскільки він вперше вчинив кримінальний проступок, після його вчинення щиро розкаявся у вчиненому, з потерпілим примирився, відшкодував спричиненні потерпілому збитки в повному обсязі.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд зазначає наступне.
У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків.
За наслідками вивчення матеріалів справи судом встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , який не оспорював кваліфікацію кримінального проступку, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.
Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину.
Разом з тим, судом встановлено, що потерпілий надав до суду заяву про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі ч. 2 ст. 125 КК України.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Частиною 4 ст. 26 КПК України встановлено, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Будь яких обґрунтованих підстав вважати, що відмова потерпілого від обвинувачення не є добровільною, або є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин, судом не встановлено.
На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю саме з підстав відмови потерпілого від обвинувачення.
Під час досудового розслідування обвинуваченій запобіжний захід не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати, цивільні позові по справі відсутні.
Керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 369, 370, 372, п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, суд, -
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, кримінального-простуку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_5 за цим кримінальним провадженням не обирався.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 22 жовтня 2020 року.

Суддя