УХВАЛА

28 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 711/2233/18
провадження № 51-6766 ск 18
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 26 травня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Представник потерпілого звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 16 вересня 2020 року касаційну скаргу представника потерпілого було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також у рішенні Суду було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку ОСОБА_5 повторно звернувся до суду касаційної інстанції, проте приписів ст. 427 КПК знову не дотримався.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення скаржник залишив поза увагою.
Зокрема, як убачається зі змісту нової скарги, у ній насамперед заперечується справедливість призначеного засудженому покарання із застосуванням ст. 75 Кримінального кодексу України (далі - КК). Однак при цьому, незважаючи на те, що оспорюваний вирок переглядався в порядку апеляційної процедури, представник потерпілого знову не зазначає обґрунтування незаконності ухвали, допущення апеляційним судом таких порушень норм матеріального та процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 405, 412-415, 419 вказаного Кодексу в їх взаємозв`язку, а також з урахуванням приписів ст. 50 КК щодо мети заходу примусу й дискреційних повноважень суду.
Крім того, заявлена представником потерпілого вимога про зміну й водночас скасування вироку (за наявності ще й ухвали) в частині застосування ст. 75 КК і призначення судом касаційної інстанції засудженому більш суворого покарання суперечить статтям 436, 437 КПК.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути на підставі п. 1 ч. З ст. 429 КПК особі, яка її подала.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 26 травня 2020 року щодо ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3