Справа № 732/1382/20
Провадження № 1-кс/732/258/20
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
17 вересня 2020 року м. Городня

Слідчий суддя Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня клопотання слідчого Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування у кримінальному провадженні № 0000259, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року за ознаками складу ч.2 ст.121 КК України запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваної
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Уродженки с. Радянська Слобода Чернігівського району, Чернігівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, маючій повну загальну середню освіту, вдові, працюючій дояркою СТОВ „Тупичівське, раніше не судимої,-
ВСТАНОВИВ:
17 вересня 2020 року слідчий , погодивши подання з прокурором, звернувся до суду з таким поданням про обрання підозрюваній ОСОБА_6 кримінальному провадженні № 0000259, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року за ознаками складу ч.2 ст.121 КК України запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Посилаючись на ризики, передбачені п.1,п.3 ч.1 ст. 177 КПК України вважав за необхідне застосувати домашній арешт та заборонити підозрюваній у період часу з 22:00 годин до 06:00 годин залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 червня 2020 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля свого господарства за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла своєму чоловікові ОСОБА_8 кілька ударів ногами в область голови, після чого, перебуваючи біля входу до будинку вказаного господарства, нанесла йому ще кілька ударів ногами в область голови, спричинивши йому тілесні ушкодження, у вигляді комплексу тілесних ушкоджень закритої черепно-мозкової травми: синець навколо правого ока, крововилив у мякі тканини голови справа лобної, скроневої, тімяної та потиличної ділянок, лінійний перелом внутрішньої кісткової пластинки правої скроневої кістки, субдуральний крововилив в проекції правої тімяної, лобної та скроневої часток, правої потиличної частки, субарахноїдальні крововиливи тімяної з переходом на праву скроневу та праву потиличну частки, лівої скроневої частки, по випуклій поверхні лівої скроневої частки, які згідно висновку експерта № 602 від 17.07.2020 утворилися не менше як від двох травматичних дій та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в анестезіологічному відділенні Чернігівської обласної лікарні.
ОСОБА_6 31 липня 2020 року предявлено підозру в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Наявні ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховувавння від органів досудового розслідування і суду обгрунтовується тим, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, проживає сама, дітей на утриманні не має, може вчинити спробу переховування, яка повязана в тому числі з наявністю спрощеного перетину кордону з Республіка Білорусь; із свідками і потерпілим проживає в одному населеному пункті, тому може впливати на них з метою схиляння до дачі неправдивих показань.

У судовому засіданні слідчий і прокурор клопотання підтримали.
Прокурор вказала, що доводяться наявні ризики, передбачені п.1, 3ч.1 ст. 177 КПК України. Запропонований запобіжний захід не є найтяжчим та відповідає меті застосування
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на те, що підстав, зазначених у ст.177 КПК України для обрання її підзахисній суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання, застосувавши більш мякий запобіжний захід, а саме: особисте зобовязання. Долучила позитивні характеристики з місця проживання та документи, що підтверджують сталі соціальні звязки в місці проживання.
Підозрювана підтримала думку захисника, проти задоволення клопотання заперечувала. Розповіла, що є дояркою, її робочий день ненормований, інколи вона повертається додому близько 24-тої години, а вранці йде на роботу о 4-тій годині. Особи, які б її матеріально утримували, відсутні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.
31.07.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, що містяться у протоколах допиту свідків і підозрюваної, даних протоколів слідчих експерементів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри за викладених у клопотанні обставин.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
У відповідності до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Cуворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваної обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Тому доведеним є ризик передбачений пунктом 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Щодо можливості незаконного впливу на свідків (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України), то такий ризик також випливає із загрози кримінальної відповідальності, а також повязується з тим, що і підозрювана, і свідки проживають в одному населеному пункті.
Домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
У судовому засіданні підозрювана посилалась на те, що є дояркою, її робочий день ненормований, інколи вона повертається додому близько 24-тої години, а вранці йде на роботу о 4-тій годині. Особи, які б її матеріально утримували, відсутні.
Враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання; наявність родичів та житла, нею успадкованого; постійного місця роботи та з огляду на невідповідність її ненормованому робочому графіку запропонованих обмежень у певний період при застосуванні домашнього арешту, що негативно позначиться на її матеріальному стані; враховуючи доброчесну репутацію в місцях її постійного проживання: від шкільних років до часу ініціювання клопотання у кримінальному провадженні, строк фактичного проживання в с. Бурівка, позитивні характеристики та відсутність судимостей слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням наведених вище аргументів, при відсутності індивідуальних підстав, які б вказували, що саме домашній арешт є необхідним запобіжним заходом до підозрюваної, слідчий суддя, підтвердивши доведеність прокурором п.п.1,2 ч.1 ст. 294 КПК України дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання може забезпечити мету застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні з покладенням на підозрювану обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона фактично проживає, а саме: із с.Бурівка, Городнянського району Чернігівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування із свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Власне доцільність таких обов`язків встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
у задоволенні клопотання слідчого Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування у кримінальному провадженні № 0000259, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання , строком на 60 діб до 16 листопада 2020 року.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона фактично проживає, а саме: із с.Бурівка, Городнянського району Чернігівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
-утриматись від спілкування із свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали проголошується 18 вересня 2020 року о 09 годині 30 хвилин.
Слідчий суддя ОСОБА_1