Справа № 459/2301/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1536/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України, і призначено йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 ухвалено рахувати з часу фактичного виконання даного вироку.

Вирішено питання з цивільним позовом, судовими витратами та речовими доказами.

Згідно з вироком, обвинувачений ОСОБА_12 26 січня 2017 року о 17 годині 20 хвилин, діючи умисно, маючи умисел на здійснення погрози вбивством, без дозволу ОСОБА_9 , який знаходився в кухні, зайшов в нежитлове приміщення АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 , почувши скрип вхідних дверей, направився до виходу через прохідну кімнату, де виявив ОСОБА_10 , який тримаючи в руці пістолет «ZORAKI» MOD. 914 - В, № НОМЕР_1 кал. 9мм Р.А.К., який був споряджений десятьма патронами калібру 9мм Р.А., які споряджені еластичними вражаючими елементами та призначені для стрільби з травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряда, направляючись до ОСОБА_9 , спрямував ствол зброї впритул в область грудної клітки і словесно почав погрожувати вбивством, що стали підставою залякування і сприйняття ОСОБА_9 даної погрози як реальної і конкретної, після чого, був ним затриманим на місці події.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2019 року змінити в частині призначеного покарання, звільнивши його від відбуття призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України або ж в порядку пом`якшення покарання призначити вид та міру покарання, не пов`язані з ізоляцією від суспільства.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що при призначенні покарання в повній мірі не врахував тих обставин, що своєю процесуальною поведінкою він сприяв розкриттю злочину, висловив намір відшкодувати моральну шкоду шляхом визнання цивільного позову, характеристик з місця проживання та роботи, а у сукупності віку, наявності роботи, перебуванні на утриманні малолітніх дітей, у тому числі дитини-інваліда, яка потребує систематичної сторонньої допомоги, періодичних медичних процедур, реабілітації, навчально-виховних заходів, відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Як зазначає апелянт, суд першої інстанції у своєму вироку не навів мотивів щодо незастосування до нього інституту звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Також, на його переконання, при обранні йому покарання судом першої інстанції не в повній мірі були дотримані вимоги ст.ст.66, 67, 69 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, поряд з тим просили закрити провадження та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 129 КК України на підставі п. 2 ч 1 ст. 49 КК України, думку прокурора та потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження підлягає до закриття, а обвинувачений до звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, є обґрунтованими, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, що ніким не оспорюється.

Водночас, відповідно до вимог ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності відповідного клопотання та згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

На підставі викладеного, ураховуючи, що від сторони захисту під час судового засідання 04 листопада 2020 року заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49 КК України та закриття провадження, обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження за такою підставою, з дня вчинення ОСОБА_6 і до дня апеляційного розгляду пройшло більше трьох років, протягом цього строку обвинувачений не вчинив нового злочину та не ухилявся від слідства або суду, строки давності спливли, тому колегія суддів апеляційного суду вважає заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності таким, що підлягає задоволенню, вирок суду -скасуванню, а ОСОБА_6 - звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України із закриттям кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, не є реабілітуючою підставою, а тому потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, 404, 407, 419 КПК України, ст.49 КК України,

п о с т а н о в и л а:

клопотання ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задоволити.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 129 КК України на підставі п. 2. ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4