ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/638/20 Справа № 711/4547/20 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого в режимі відеоконференції з

ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про застосування до нього положень ст. 81 КК України та звільнення його умовно-достроково від відбування покарання .

17 липня 2020 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси залишено без задоволення вказане клопотання (заяву), посилаючись на те, що поведінка ОСОБА_7 та його ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носить системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, просив скасувати та звільнити його умовно-достроково.

Вважає, що він виправився, не несе загрози суспільству та є суспільно безпечним.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Так ОСОБА_7 засуджений 25.05.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України, до покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 24.02.2016 по 07.09.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 24.02.2016 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2019 зараховано у строк відбутого покарання ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 28.11.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Кінець строку покарання 20.05.2023.

Під час перебування в СІЗО м. Харкова ОСОБА_7 допустив 2 порушення вимог режиму утримання за що мав стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку.

В Черкаській виправні колонії № 62 відбуває покарання з 03.01.2018, де характеризується посередньо. Допустив 3 порушення режиму відбування покарання, 2 з яких зняті та погашені, а за останнє 20.05.2020 винесено догану, яке не погашено і не знято. Працевлаштований на виробництві установи, столяром. До праці ставиться задовільно, порушень трудової дисципліни не допускає, за що має 3 заохочення. Норму виробітку виконує лише під контролем персоналу установи. Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає за відсутністю бажання.

Адміністративна комісія установи неодноразово відмовляла ОСОБА_7 у зміні умов тримання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації 17.01.2018, у застосуванні ст. 82 КК України 15.02.2019, у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання 27.05.2020, як засудженому, який не став на шлях виправлення.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» не можна назвати в цілому сумлінною.

За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого про те, що він поведінкою довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року, яка є законною та обґрунтованою, - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :