ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2813/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000104,

ВСТАНОВИВ:

Законний представника потерпілого ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000104 звернулась до слідчого судді із вказаною скаргою, посилаючись на те, що 24.06.2020 слідчим ОСОБА_4 вдруге винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка є незаконною, передчасною, без проведення зазначених в ухвалі слідчого судді необхідних процесуальних та слідчих дій та без ознайомлення її з матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала та просила їх задовольнити, вказавши, що слідчим досудове розслідування проведено неповно, а постанова є незаконною.

Слідчий ОСОБА_4 в засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, пославшись на її необґрунтованість та вказавши, що він був позбавлений можливості допитати потерпілого та провести слідчий експеримент, оскільки ОСОБА_3 цьому перешкоджала.

На вимогу слідчого судді були надані матеріали кримінального №0000104.

Вислухавши законного представника потерпілого, слідчого, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000104, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В своїй скарзі заявник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без усунення недоліків, які зазначались в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2020, якою постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 10.01.2020 була скасована.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження №0000104 було внесене до ЄРДР 01.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 18.05.2017 за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26-3 на при домовій території, за участі автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та малолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

Під час досудового розслідування слідчим 19.07.2017 проведно допит ОСОБА_5 в якості свідка, 05.12.2019 допитано потерпілу ОСОБА_3 проведено ряд експертиз: фототехнічна файлу відеозапису події з камери зовнішнього спостереження для встановлення швидкості руху автомобіля, судово-медична експертиза, судова інженерно-транспортна експертиза.

Вперше кримінальне провадження №0000104 від 01.06.2017 було закрито постановою слідчого 10.01.2020. Вказане рішення слідчого було скасовано ухвалою слідчого судді від 29.01.2020 в судовому засіданні без участі слідчого та дослідження матеріалів кримінального провадження.

За результатом виконання ухвали слідчого судді від 29.01.2020 слідством були вжиті відповідні заходи, щодо перевірки обставин, про які зазначає ОСОБА_3 в своїй скарзі.

12.02.2020 слідчим проведено огляд відео файлу на диску CD-R на якому зафіксований момент наїзду на пішохода. Відповідно до протоколу огляду слідчий зафіксував, що видно прилеглу (прибудинкову) територію, по якій рухається автомобіль темного кольору, при цьому з-за попутних нерухомих біля лівого бордюру транспортних засобів, раптово вибігає пішохід, після чого на них допускає наїзд вищевказаних автомобіль синього кольору.

Постановою слідчого від 12.02.2020 зазначений вище диск визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів справи.

Так, на адресу потерпілої ОСОБА_3 для прибуття з сином ОСОБА_7 слідчим були надіслані повістки на 10.04.2020, 13.04.2020, 15.04.2020. Вказані листи надсилались в тому числі за допомогою мобільного додатку «Вайбер». У відповідь на вказані листи 09.04.2020 ОСОБА_3 була надана відповідь, у якій остання посилалась на перебування її за межами м.Києва поважність неприбуття через введення в Україні карантину та не вказані орієнтовні строки прибуття до слідчого управління ГУНП у місті Києві для проведення відповідної слідчої дії.

Відповідно до протоколу від 10.06.2020 додатково була допитана ОСОБА_3 , яка клопотала не викликати на допит її сина у зв`язку важким психологічним станом дитини пов`язаним з психологічною травмою її сина ОСОБА_6 пов`язаною з ДТП від 18.05.2017 та неможливістю прибути для проведення слідчого експерименту в зв`язку з хворобою дитини.

10.06.2020 потерпіла звернулась із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до лита слідчого від 15.06.2020 ОСОБА_3 запрошена до слідчого на 18.06.2020 разом з дитиною для ознайомлення з матеріалами справи та проведення слідчих дій.

На виконання численних доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій (встановлення та допиту свідків очевидців ДТП, вручення повістки ОСОБА_8 , витребування у ОСОБА_8 відео, зроблене з камер відео спостереження, на якому зафіксовано ДТП) в порядку ст.40 КПК України від 13.02.2020, 21.02.2020, 28.02.2020, 10.03.2020, 27.03.2020 о/у СКП Дарницького УП ГУНП у м.Києві від 18.06.2020 рапортом повідомив, що ним зроблений квартирний обхід в будинку, проведені бесіди з жильцями, але встановити очевидців не вдалося. Відповідно до рапорту о/у СКП Дарницького УП ГУНП у м.Києві без дати в телефонній розмові ОСОБА_8 ( НОМЕР_2 ) повідомила, що в квартирі АДРЕСА_1 вона не проживає, повідомити адресу проживання відмовилась, посилаючись на карантин просила вислати повістки за допомогою мобільного додатку «Вайбер» та висловила бажання спілкуватись зі слідчим через адвоката не надавши його контакти.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 24.06.2020 за результатами досудового розслідування кримінальне провадження №0000104 від 01.06.2017 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Постанова мотивована тим, що висновок експертизи № 12-1/3041 від 24.12.2019 також підтверджується переглядом речового доказу від 12.02.2020 відеозапису даної дорожньо-транспортної пригоди; порушення п. 2.10 ПДР України водієм ОСОБА_5 не знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, однак має ознаки адміністративного правопорушення; в даній дорожній ситуації пішохід ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 4.7, 4.10, 4.14 (а,б) ПДР України, вказані порушення ПДР України пішоходом ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; на підставі вищевикладеного, в діях водія марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, порушення вимог п.п. 4.7, 4.10, 4.14 (а,б) ПДР України пішоходом ОСОБА_6 знаходиться в причинному зв`язку з наслідками.

Слідчий суддя погоджується з такою позицією слідчого, враховуючи обставини, які були встановлені на досудовому розслідуванні, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

В обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на висновок експерта № 12-1/3041 від 24.12.2019 за даними якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами п. 12.3 ПДР України; в даній дорожній ситуації водій автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 з моменту виникнення небезпеки для його руху не мав технічної можливості уникнути наїзд на пішохода ОСОБА_6 , шляхом застосування екстреного гальмування; в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 експертом, з технічної точки зору, невідповідність вимогами п. 12.3 ПДР України не вбачається; для оцінки дій пішохода ОСОБА_6 в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди спеціальних знань в галузі судової автотехніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового розслідування (судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних ПДР України; з технічної точки зору, причинною виникнення даної дорожньо-транспортної події є виникнення небезпеки водію автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 на відстані, меншій необхідної для зупинки керованого ним транспортного засобу в умовах місця пригоди; питання стосовно перебування дій пішохода ОСОБА_6 в причинно-наслідковому зв`язку з виникнення даної ДТП може бути вирішене органами досудового розслідування (судом) самостійно.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, встановлені вищевказаним висновком обставини стосуються предмету доказування у даному кримінальному провадженні, висновок отриманий у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку, і за змістом він відповідає вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України.

Жодних підстав не погодитися з вказаним висновком експерта у слідчого не було.

Диспозицією ч. 1 ст. 286 КК України встановлена відповідальність, за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Колегія суддів ККС звернула увагу на те, що причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху (постанова від 16.10.2019 у справі № 163/1753/17).

Таким чином, під час досудового розслідування встановлена відсутність у діях ОСОБА_5 об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

За таких обставин вважаю обґрунтованими доводи слідчого про те, що в даному випадку відсутнє діяння у вигляді порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту як необхідний елемент об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відсутність хоча б однієї обов`язкової ознаки складу кримінального правопорушення свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, що може бути єдиною підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При очевидній відсутності складу злочину продовження досудового розслідування у даному кримінальному провадженні буде безпредметним і призведе до порушення розумних строків досудового розслідування.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку доводам скарги щодо не проведення певного обсягу слідчих (розшукових) дій, а саме, слідчого експерименту, допиту малолітнього потерпілого, проведення яких вимагало особистої участі малолітнього потерпілого, суд враховує, що вони не були виконані з причин його неявки до органу досудового розслідування, та ці обставини не можуть бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки на думку слідчого суді на теперішній час з урахування віку потерпілого на момент ДТП, сливу з моменту ДТП майже трьох років та психологічного стану дитини, про який зазначає його мати можливість проведення цих слідчих дій наразі втрачена.

Та обставина, що законний представник потерпілої особи не була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження не є підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, виходячи з відсутності складу кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене вважаю, що слідчий здійснюючи досудове розслідування даного кримінального провадження провів усі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, для встановлення істини у кримінальному провадженні, на підставі яких прийнято законне рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, яку слідчий суддя вважає мотивованою і обґрунтованою, тобто такою, що відповідає вимогам ст. 110, 284 КПК України, і підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000104 відмовити.

Матеріали кримінально провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, повернути слідчому.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 18.08.2020