Справа № 204/7876/20
Провадження № 1-в/204/1450/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро у приміщенні залу судових засідань заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2017 року, відносно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 1090 від 13 листопада 2020 року, зазначено про те, що в психічному стані зберігається стійка компенсація емоційно-вольових розладів, що триває з травня 2019 року: афективних розладів не відмічалось, були відсутні агресивні та аутоагресивні тенденції, переважав благодушний стабільний настрій, поведінка зовні залишалася спокійною, упорядкованою. Відмічаються виражені когнітивні порушення: зниження всіх видів пам`яті (запам`ятовування, утримання, відтворення), інтелекту, недостатність комунікативної функції мови; наявна сповільненість рухової активності, втрата навичок до самообслуговування, виконання навичок гігієни, потреба стороннього нагляду та догляду з неспроможністю оцінювати свої дії, їх наслідки, розуміти тяжкість скоєного, що в цілому є незворотнім явищем в перебігу деменції. За таким станом у теперішній час пацієнт особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом не потребує. Для продовження застосування примусових заходів медичного характеру та продовження проведення комплексу реабілітаційних заходів може бути переведений у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Від особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій він відмовився приймати участь у судовому засіданні, просив розглянути заяву без його участі.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просила задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення розглядуваної заяви.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного: з висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що за час перебування в закладі в умовах посиленого нагляду у психічному стані зберігається стійка компенсація емоційно-вольових розладів: переважав благодушний стабільний настрій, поведінка зовні залишалась спокійною, упорядкованою, були відсутні агресивні та аутоагресивні тенденції, конфліктних ситуацій не створював. Був орієнтований у власній особистості; дезорієнтований в навколишній обстановці, календарному часі. Під час бесід швидко виснажувався. Відмічались виражені розлади пам`яті (запам`ятовування, утримання, відтворення), порушення концентрації, розподілу, перемикання уваги. Були наявні виражені порушення когнітивних функцій з неспроможністю оцінювати свої дії, їх наслідки, розуміти тяжкість скоєного, що є незворотнім явищем в перебігу деменції. У відділенні залишався малоактивним, бездіяльним, багато часу проводив в ліжку. Інтереси були обмежені вітальними потребами. Відмічалась загальна астенизація, обмеження життєдіяльності і потреба у сторонній допомозі при виконанні навичок самообслуговування. По відділенню пересувався повільно, часом самостійно не міг знайти свою палату. Контакту доступний, продуктивність якого вкрай низька через грубе інтелектуально-мнестичне зниження, що досягає ступеню деменції. Вірно називає своє ім`я та прізвище, не може назвати свій вік, лише вірно називає рік свого народження. Дезорієнтований в часі та місці перебування. Анамнестичні відомості самостійно викласти не спроможній. Мова тиха, голос слабо модульований. На запитання задані в спрощеній формі відповідає не одразу, часто не по суті питання, потребує повторень. Під час бесіди настрій рівний. Емоційно одноманітний. Мислення конкретне, побудування умовиводів неможливе. Пам`ять, інтелект виражено знижені. Всі психічні процеси швидко виснажуються. Скоєне не пам`ятає, формально погоджується з протиправністю таких дій. Байдужий до свого майбутнього.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки у хворого достатньо тривалий час зберігається стабільний психічний стан і на теперішній час він не становить особливої небезпеки для оточуючих, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2017 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і перевести його для подальшого примусового лікування до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1