Провадження № 1-кс/344/5020/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000340 від 11.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою вчинення злочинів проти власності на території Івано-Франківської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 вступила у злочинну змову із ОСОБА_8 .

З цією метою, 11.12.2017, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на автомобілі марки «Рено Кенго» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору під керуванням невстановленої у ході досудового розслідування особи, прибули у с. Букачівська Слобода, Рогатинського району.

Цього ж дня, близько 12 год 00 хв, ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, через хвіртку зайшли на територію житлового господарства за адресою : АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_9 .

Перебуваючи на території вказаного житлового господарства, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , через незачинені вхідні двері зайшли у приміщення будинку, тим самим незаконно проникли у його середину, та шляхом застосування фізичної сили, ривком відчинили зачинені на замок вхідні двері у спальну кімнату.

Знаходячись у спальній кімнаті, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно викрали грошові кошти в сумі 44000 гривень, які знаходилися у кишенях матерчатих піджаків всередині дерев`яної шафи та які належать ОСОБА_9 .

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , місце вчинення злочину покинули та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_9 , майнову шкоду на суму 44000 гривні.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, уродженці с. Богданівка, Овруцького району, Житомирської області, зареєстрованій та проживаючій АДРЕСА_2 , непрацюючій, неодруженій, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимій, 30 вересня 2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, направлено для розгляду до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.12.2017, протоколі огляду місця події від 11.12.2017, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.12.2017, протоколі пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 06.07.2020, протоколі пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 08.09.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 08.09.2020, протоколах пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 08.09.2020, висновку експерта № СЕ-19/109/8/5-459Д/20 від 09.07.2020, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підозрювана ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 3 ст. 185 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Тому з огляду на це, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та вона усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення таких злочинів;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншу підозрювану, з метою зміни їх показань, оскільки підозрювана ОСОБА_5 , своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів не визнає та їй достеменно відоме місце їх проживання;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки 30 вересня 2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, направлено для розгляду до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, що свідчить про системність вчинення останньою вказаної категорії злочинів.

Враховуючи вище наведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе.

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та на запитання суду підтвердив, що обов`язків покладених на ОСОБА_5 остання не порушувала на виклики з`являлася.

В судовому засіданні захисник підозрюваної просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки вона не працює, а в іншому кримінальному провадженні родичами ОСОБА_5 вже була внесена застава.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрювану та адвоката, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.12.2017, протоколі огляду місця події від 11.12.2017, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.12.2017, протоколі пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 06.07.2020, протоколі пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 08.09.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 08.09.2020, протоколах пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 08.09.2020, висновку експерта № СЕ-19/109/8/5-459Д/20 від 09.07.2020, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором доведено наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені в ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність місця проживання, а також відсутність судимості.

Водночас, визначаючи вид запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про застосування іншого запобіжного заходу особистого зобов`язання, оскільки підозрювана не працююча, а отже виконати ухвалу суду про заставу не взмозі, по особистій поруці до слідчого судді заяв не надходило. При цьому підозрювана не порушувала виклики слідчого під час досудового розслідування, яке триває з 2017 року.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування зазначеного вище запобіжного заходу, який в свою чергу буде співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, відтак клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї зазначених прокурором обов`язків.

У ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 14 грудня 2020 року включно в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма потерпілими, свідками та іншою підозрюваною у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_11 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1