Справа № 149/859/20
Провадження №1-кп/149/116/20
Номер рядка звіту 238
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

28.10.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суду Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмільник кримінальне провадження, внесене 28.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Уланів Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не судимого,

за ч. 1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.02.2020 року о 17.20 год. ОСОБА_4 перебував біля магазину «Ольга», що по вул. Миру, 34 в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області, де вживав алкогольні напої, знаходячись за столом поблизу магазину. З метою подальшого вжиття спиртних напоїв ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину «Ольга» та через відсутність грошових коштів попросив продавця ОСОБА_5 у борг вжити 100 грамів горілки, на що остання категорично відмовила ОСОБА_4 . Незважаючи на відмову ОСОБА_4 продовжив наполягати на своєму. У зв`язку, з чим між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка.

В ході даної суперечки ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення хуліганства, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських мотивів, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на присутність відвідувачів, виражаючись нецензурною лайкою, використовуючи нікчемний привід словесну суперечку, діючи умисно, несподівано для ОСОБА_5 обійшов прилавок за яким знаходилась остання, безпричинно схопив потерпілу лівою рукою за верхній одяг та долонею правої руки наніс два удари в область обличчя та щелепи з лівої і з правої сторін.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань штовхнув ОСОБА_5 руками в область грудної клітки, в результаті чого остання від поштовху не втримала рівновагу тіла та впала на підлогу, при цьому головою розбила склянні дверцята холодильника із напоями. Після чого, ОСОБА_4 підняв ОСОБА_5 із підлоги, схопив її руками за одяг та наніс два послідовних удари лобом в обличчя ОСОБА_5 , а саме в ділянку перенісся.

У свою чергу, ОСОБА_5 намагалася вирватися та залишити приміщення магазину, однак ОСОБА_4 , утримуючи її руками за верхній одяг, повернув обличчям до себе спричинив ще два удари лобом в область верхньої губи.

В цей час, верхня одежа за яку ОСОБА_4 утримував потерпілу порвалася. Внаслідок чого, ОСОБА_5 вирвавшись від ОСОБА_4 та з метою врятування свого життя та здоров`я, оббігши прилавок вибігла з приміщення магазину.

Внаслідок своїх хуліганських дій ОСОБА_4 порушив роботу магазину та спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (гематоми та рани обличчя, струс головного мозку), які відповідно до висновку експерта № 14 від 20.03.2020 за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. Просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання та не позбавляти його волі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого немає. Щодо міри покарання, просить обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його волі.
Суд з`ясувавши, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заяву обвинуваченого, який визнає свою вину та просить обмежитись його допитом, думку потерпілої та прокурора, суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Також суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 382 КПК України, яка вказує на те, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного який не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до висновку досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі є можливим та не становить великої небезпеки для суспільства.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи фактичні обставини справи, наявність обтяжуючих обставин, а також особу обвинуваченого, суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, достатньою та необхідною мірою покарання для нього буде призначення покарання у виді арешту, в межах санкції встановленої ч.1 ст. 296 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення екпертів відсутні.
Речові докази відсутні.
З врахуванням обставин, а також те, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. ст. 368, 382, 373-376, 394 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1