Провадження № 1-в/727/185/20
УХВАЛА
09 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
За участю
секретаря: ОСОБА_2
захисників: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5
представника: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому справу за клопотанням захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, -
ВСТАНОВИВ :
Захисник засудженого ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ч.4 ст.82 КК України замінити не відбуту частину покарання, призначеного вироком Чернівецького апеляційного суду від 04.12.2019 року на більш м`яке, а саме на виправні роботи з відрахуванням із суми заробітку засудженого у дохід держави двадцяти відсотків. Також просив звільнити ОСОБА_7 від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністравно-господарськими функціями.
У судовому засіданні захисники подане клопотання підтримали, просили задовольнити.
Засуджений ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання, просив замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.
Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.
Представник ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» підтримав подане клопотання, вважає, що засуджений став на шлях виправлення.
У відповідності до вимог ч.5 ст.539 КПК України, розгляд клопотання здійснювався за відсутності представника спостережної комісії.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, заміна невідбутої частини покарання на більш м`яке, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Чернівецького апеляційного суду від 04.12.2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України і призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.55 КК України призначено ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на два роки.
Строк відбуття покарання обраховано з 04.12.2019 року.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання час його утримання на досудовому розслідуванні з розрахунком день за два в період з 08.09.2016 року по 14.09.2016 року.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 22.11.2021 року.
Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
У відповідності до ст.12 КК України, злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_7 , передбачений ч.2 ст.369-2 КК України є нетяжким.
Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 відбув 1 рік 17 днів позбавлення волі, що становить більше половини призначеного йому судом строку покарання. Невідбутий засудженим ОСОБА_7 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання, становить 11 місяців 13 днів.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став нашлях виправлення(ч.3 ст.82 КК).
Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму під час судового розгляду питання про заміну невідбутоїчастини покараннябільш м`якимсуди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 04.12.2019 року.
За час перебування в слідчому ізоляторі м.Чернівці засуджений ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягувався. 23.10.2020 року останньому було оголошено подяку.
Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» з 04.12.2019 року.
Згідно матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_7 не порушував вимоги режиму утримання.
Як вбачається із довідки медичної частини (№33), у засудженого ОСОБА_7 наявні захворювання: гострий попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим синдромом.
Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Засуджений ОСОБА_7 до праці не залучався
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 19.11.2020 року начальником державної установи «Чернівецького слідчого ізолятора» ОСОБА_9 встановлено, що засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе позитивно. Порушень вимог режиму утримання та внутрішнього розпорядку не допускає. Стягнень не має. Має одне заохочення, за зразкову поведінку та сумлінне виконання обов`язків чергового по камері оголошувалась подяка. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, їх законні вимоги виконує. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Враховуючи зазначені вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що останній під час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення.
Згідно вимог ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Виправні роботи не застосовуються, зокрема до непрацездатних.
Із дослідженої у судовому засіданні довідки, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ) від 07.10.2020 року встановлено, що ОСОБА_10 гарантує працевлаштування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після звільнення з місць позбавлення волі, в якості експедитора.
Інформація щодо працевлаштування ОСОБА_7 відповідає дійсності, про що свідчить письмове повідомлення Сокирянського МРС філії державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області №44/11/2087-20 від 26.10.2020 року надане за наслідками проведеної перевірки.
Крім цього, з повідомлення встановлено, що орієнтовний розмір заробітної плати засудженого ОСОБА_7 становитиме 5000 гривень.
Відповідно до довідки секретаря Сокирянської міської ради Чернівецької області, ОСОБА_7 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Після повернення з місць позбавлення волі за згодою власника буде проживати за адресою АДРЕСА_3 .
Також суд враховує, що мати засудженого ОСОБА_11 , 1943 року народження, хворіє на рак лівої молочної залози, перебуває на амбулаторному лікуванні у важкому стані та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою КНП «Сокирянська РЛ» № 1589. Батько засудженого ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.
При цьому, судом не встановлено будь-яких обставин, передбачених ч.2 ст.57 КК України, які б унеможливлювали замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді виправних робіт.
Суд вважає, що подальше відбування засудженим ОСОБА_7 даного більш м`якого виду покарання буде сприяти процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості, створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а відповідно забезпечить свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства та повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Керуючись ст.ст.57, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді 11 (одинадцяти) місяців 13 (тринадцяти) днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 11 (одинадцяти) місяців 13 (тринадцяти) днів виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням у дохід держави 20% його заробітку.
Звільнити ОСОБА_7 від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, призначеного вироком Чернівецького апеляційного суду від 04.12.2019 року.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_7 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбачених у статях 71 і 72 КК України.
Копію цієї ухвали надіслати для виконання ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» та для відома Кельменецькому районному суду Чернівецької області і засудженому ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк, починаючи з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1