УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 320 181 000 000 000 43 від 15.03.2018 за ч. 3 ст. 212 КК України про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах власника майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 320 181 000 000 000 43 від 15.03.2018 за ч. 3 ст. 212 КК України.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2018 накладений арешт на тимчасово вилучене у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, що належить ФОП ОСОБА_4 .

На думку ініціатора клопотання, арешт на зазначене майно накладений необґрунтовано, оскільки ухвалою слідчого судді надано дозвіл на вилучення вичерпного переліку майна, однак вилучене майно, не має відношення до цього кримінального провадження, тому його арешт є незаконним.
Представник власника майна у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.
Слідчий звернулася до суду з заявою про розгляд клопотання за її відсутності, просила у задоволенні клопотання відмовити через його необґрунтованість, оскільки слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вилучене у ході обшуку майно.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

У ході досудового розслідування встановлено, що на території м. Києва група осіб у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб у період 2017 року занизили доходи від реалізації товарів на загальну суму 26 697 600 грн., чим, ухилились від сплати податку на суму 4 004 640 грн., що є особливо великим розміром, шляхом не відображення у податковому обліку підконтрольних юридичних та фізичних осібпідприємців, зокрема: ТОВ «Сучасні технічні рішення і технології», ФОП ОСОБА_4 та ФО-П ОСОБА_6 доходів, отриманих від продажу товарів імпортного та вітчизняного виробництва через магазини роздрібної торгівлі та Інтернет-магазини.
На підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2018 слідчим проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучені товарно-матеріальні цінності, не обліковану та не сертифіковану техніку і аксесуари.
Постановою слідчого від 12.12.2018 вказане вилучене майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2018 (справа № 755/17434/18) задоволено клопотання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 та у кримінальному провадженні № 320 181 000 000 000 43 від 15.03.2018 накладено арешт на тимчасово вилучене за результатами вказаного обшуку майно з метою збереження речових доказів.
У той же час, згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна або його представника за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна або його представник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

У той же час, оцінюючи наведені представником власника майна у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки хоч вилучене майно, яке належить ФОП ОСОБА_4 , мало статус тимчасово вилученого, однак у подальшому слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням у порядку глави 17 КПК про арешт тимчасово вилученого майна, яке рішенням слідчого судді від 20.12.2018 задоволене.
Викладене вище не спростовує висновків слідчого судді, що вилучені предмети є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, тобто зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Натомість, слідчий суддя, дослідивши клопотання представника власника майна, дійшов висновку, що у цьому кримінальному провадженні є підстави вважати, що вилучене майно може бути відчужене.

Наведене свідчить про обґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя також бере до уваги, що ухвалою Київського апеляційного суду від 29.01.2020 рішення слідчого судді про накладення арешту залишено без змін, апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_8 залишена без задоволення.

На підстави викладеного, керуючись ст. 98, 131, 132, 170, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 320 181 001 100 001 06 від 17.12.2018 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 (справа № 761/47640/20), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1