У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення № 2 Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005126 від 02.11.2020 року, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
29.12.2020 року заступником начальника відділу поліції начальника слідчого відділення № 2 Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , подано до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 .

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження 0005126 від 02.11.2020 року, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно клопотання та додатків до нього ОСОБА_5 03.11.2020 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

04.11.2020 року ухвалою слідчого судді Деснянського району м. Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 31 грудня 2020 року.

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , не маючи законного права на проникнення в житло - квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , користуючись своїм авторитетом, спонукала ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прийняти участь в її діях направлених на проникнення в чуже житло та надати допомогу в реалізації нападу на мешканців вказаної квартири з метою заволодіння чужим майном.

Так, попередньо ОСОБА_7 розподіливши ролі із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 по проникненню в квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , з метою реалізації задуманого, заздалегідь пересвідчившись в наявності в квартирі власників та мешканців - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , 01.11.2020 року приблизно о 16 год. 15 хв. шляхом обману та подальшим застосуванням сили, проникли в житло за вказаною адресою та, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , при цьому протягом тривалого часу наносили удари руками в область голови ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , якому крім цього ОСОБА_5 ременем від сумки здушував шию, а також, з метою подавити волю потерпілих і змусити передати грошові кошти, ОСОБА_5 погрожував ножем позбавити життя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 під надуманим приводом компенсації за завдані дитячі психологічні травми та сексуальне насильство, примушувала ОСОБА_9 передати їй грошові кошти, які були останньою заощаджені.

Під впливом фізичного насильства, яке виразилось в нанесенні ударів в область голови ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також під впливом психологічного насильства у вигляді погрози позбавити життя ножем, яке мало реальний характер, ОСОБА_9 надала доступ до коробки із заощадженнями, з якої ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами в сумі 9000 гривень, які належать ОСОБА_9 , після чого нападники з місця кримінального правопорушення зникли.

Тим самим встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З3ст. 187 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , та користуючись пригніченим станом ОСОБА_10 , який виник внаслідок розбійного нападу та застосування щодо нього фізичного та психічного насильства, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою заволодіння транспортним засобом, змусили ОСОБА_10 повідомити про місце зберігання та передати їм ключі від автомобіля «Cherry Eastar», сірого кольору VIN № НОМЕР_1 , державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_10 .

В подальшому, з метою реалізації задуманого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пройшли на територію автостоянки за адресою: АДРЕСА_4 , звідки повторно, всупереч волі власника ОСОБА_10 незаконно заволоділи автомобілем останнього «Cherry Eastar», сірого кольору VIN № НОМЕР_1 , державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , та з місця події зникли.

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою обгрунтовується також і тим, що в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_13 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 03.02.2021 року.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
протоколом огляду місця події від 01.11.2020, яким зафіксовано обстановку за адресою: АДРЕСА_3 , та вилучено сліди перебування нападників;

- протоколами огляду місця події від 02.11.2020, яким біля будинку за адресою: АДРЕСА_5 , в якому проживає ОСОБА_7 , виявлено автомобіль Cherry Eastar», сірого кольору VIN № НОМЕР_1 , державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_10 ;
- протоколом обшуку від 02.11.2020, під час якого в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено грошові кошти потерпілої ОСОБА_9 та ключі від автомобіля потерпілого ОСОБА_10 ;
- показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
- впізнаннями осіб, які вчинили розбійний напад за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10
- висновками судової дактилоскопічної експертизи слідів папілярних ліній, виявлених в квартирі потерпілих;
- висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_9 ;
- висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 .

Слідчий також посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, може у подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

31.12.2020 о 24 годині 00 хвилин у кримінальному провадженні № 0005126 від 02.11.2020 року закінчується строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під вартою, однак перешкодою до завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою є проведення наступних слідчих та процесуальних дій:

-витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-психіатричних експертиз підозрюваних ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;
-витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової автотоварознавчої експертизи автомобіля потерпілого ОСОБА_10 ;
-провести тимчасовий доступ до речей та документів, а саме телефонів, вилучених у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в разі необхідності призначити та провести судову комп`ютерно-технічну експертизу;
-допитати в якості свідка охоронця автостоянки, з якої було вчинене незаконне заволодіння транспортним засобом, в разі необхідності провести впізнання за участю вказаної особи.
-провести слідчий експеримент за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про обставини вчинення злочину на місця нападу;
-здійснити відкриття матеріалів у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 290 КПК України;
-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Отримання результатів експертних досліджень може мати важливе доказове значення по кримінальному провадженню. Однак, вказані дії неможливо закінчити в двохмісячний строк, оскільки визначення строку проведення експертних досліджень не входить в компетенцію слідчого, а є прерогативою експертних установ.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному та захиснику копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України та ч. 3 ст. 199 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив в задоволенні клопотання відмовити, обрати йому альтернативний запобіжний захід. Також зазначив, що вину у кримінальному правопорушенні визнає частково.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив в задоволенні клопотання відмовити та обрати підозрюваному альтернативний запобіжний захід.

Зваживши доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, допитавши свідка, дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

При розгляді клопотання встановлено, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0005126 від 02.11.2020 року відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 .

Згідно клопотання та додатків до нього ОСОБА_5 03.11.2020 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

04.11.2020 року ухвалою слідчого судді Деснянського району м. Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, де санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Згідно із вимогами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором у судовому засіданні.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наведених матеріалів та досліджених судом доказів вбачається, що прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що прокурором не надано доказів про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України), а тому враховуючи дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації, раніше не судимий, не притягувався до кримінальної відповідальності, обставини справи, розмір завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину, слідчий суддя вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 (мати підозрюваного) зазначила, що її син веде абсолютно нормальний спосіб життя, ніколи не вчиняв ніяких правопорушень, не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у тому, що вчинив. Також зазначила, що вони мають постійне місце проживання, у них гарна сім`я, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту син буде виконувати всі обов`язки і з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

В результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005126 від 02.11.2020 року, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 протягом часу до 03 лютого 2021 року наступні обов`язки:

- цілодобово не відлучатися з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Ухвалу передати через слідчого до управління поліції для виконання за місцем проживання підозрюваного.

Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1