Єдиний унікальний номер № 285/1755/20
Провадження № 1-кп/0285/559/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 285/1755/20 0000303від 26.11.2018 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоград-Волинський Житомирської області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, розлучений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, у період з 7.10.2016 року по 6.05.2019 року військовослужбовець військової служби за контрактом, старший механік-водій 3 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , учасник бойових дій, раніше не судимий, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасового ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом та маючи реальну можливість для цього, 1.10.2018 року близько 08:00 год., без поважних причин та відповідного дозволу командирів (начальників) в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце служби - військовий полігон військової частини НОМЕР_1 , який розташований поблизу АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 03.05.2019 року.
Під час перебування поза межами військової частини НОМЕР_1 у період з 01.10.2018 до 03.05.2019 старший солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, про належність до Збройних Сил України в інші органи влади не повідомляв, час проводив на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні місця служби, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в мотивувальній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразилися у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1