ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2500/20 Справа № 204/38/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0002497 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
Встановила:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11 грудня 2019 року за № 0002497 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 19.06.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повернуто до Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 (вул. Робоча, 24-а, м. Дніпро).
Рішення суду першої інстанції вмотивовано наступним.
Суд зазначив, що всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить відомості, які не відповідають дійсності стосовно місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 . Відповідно до рапортів співробітників поліції за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 не проживає, його місцезнаходження невідоме.
Судом першої інстанції здійснювався виклик обвинуваченого, неодноразово виносилися ухвали про привід обвинуваченого у підготовче судове засідання. Суд зазначив, що провадження не може бути розглянуто по суті з січня 2020 року, порушуються розумні строки його розгляду.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор вважає, що вказане рішення судом ухвалене з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального кодексу України, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку із чим вказане рішення підлягає скасуванню та направленню обвинувального акту до суду першої інстанції на новий розгляд.
На думку прокурора, направляючи обвинувальний акт до суду для розгляду, прокурор виклав обставини, які вважав встановленими та доведеними, зазначив правову кваліфікацію з посиланням на положення закону та сформулював обвинувачення. Під час проведення досудового розслідування та на момент направлення кримінального провадження до суду (27.12.2019 року) відносно ОСОБА_8 , слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого. Тому слідчим в обвинувальному акті зазначено те місце проживання обвинуваченого, яке було встановлено на момент закінчення досудового розслідування.
Також прокурор зазначає, що в резолютивній частині ухвали про повернення обвинувального акту, судом не зазначені строки для усунення недоліків, на якого саме прокурора покладені обов`язки щодо виправлення недоліків та які саме процесуальні дії необхідно вчинити для виправлення допущенних недоліків.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт повернути для розгляду до суду першої інстанції, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені в ст. 291 КПК України. Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце проживання, громадянство).
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 призначалося до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні: 21.01.2020 року, 29.01.2020 року, 06.02.2020 року, 03.03.2020 року, 16.03.2020 року, 27.03.2020 року, 12.05.2020 року, 25.05.2020 року, 06.06.2020 року, 15.06.2020 року та 13.07.2020 року, однак обвинувачений ОСОБА_8 у жодне з перелічених засідань не з`явився, про час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся шляхом направлення судових повісток.
06.02.2020 року, 03.03.2020 року, 16.03.2020 року та 25.05.2020 року, судом були винесені ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_8 , які були направлені для виконання начальнику Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а для контролю виконання - прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №4. Однак ухвали суду виконані не були, до суду обвинувачений не був доставлений, були надані рапорти, відповідно до яких місце знаходження ОСОБА_8 встановити не виявилось можливим. Як вбачається з рапорту співробітника поліції за зазначеним місцем мешкання останнього, а саме: АДРЕСА_1 , проживає його матір, яка зазначила, що ОСОБА_8 за цією адресою не проживає, а місцезнаходження ОСОБА_8 їй невідоме, що підтверджують також і сусіди.
Отже, суд здійснював належні заходи для виклику в суд обвинуваченого ОСОБА_8 , але за місцем мешкання, яке зазначено в обвинувальному акті, його немає і сусіди повідомили, що останній не проживає за вищевказаною адресою.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_8 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченого вичерпані, суд обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.
Доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог КПК України при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є безпідставними, остільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд можливості своєчасно призначити судовий розгляд та в подальшому у розумні строки розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону. Отже колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, а тому апеляційна скарга прокурора є безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4