Справа № 194/1069/20
Номер провадження 1-кс/194/204/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2020 року за № 0000302 за ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2020 року за № 0000302 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 13.09.2020 року приблизно о 10.50 год. ОСОБА_6 , керуючи мопедом «Дельта», рухаючись зі сторони пров. Кренкеля та виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з вул. Чкалова на головну дорогу по вул. Харківській м. Тернівка Дніпропетровської області, не надав перевагу в русі автомобілю "Mitsubishi Lanser 9", р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по вул. Харківській зі сторони вул. Нікітіна, та допустив зіткнення правою заднею частиною мопеда з вказаним автомобілем. Внаслідок зіткнення мопед впав на ліву сторону. Також, внаслідок ДТП водій мопеду "Дельта" ОСОБА_6 , доставлений до приймального відділення КПН «ПЛІЛ» ПМР», де йому встановлений діагнозом: відкритий перелом гомілки правої ноги.

13.09.2020 року на місці події проведено огляд автомобіля «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 , після проведення якого вказаний транспортний засіб вилучено та направлено для зберігання на територію Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Тернівка, вулиця Лермонтова, 15.

13.09.2020 року вилучений автомобіль «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

У зв`язку з вищезазначеним, з метою запобігання приховування або знищення речового доказу - автомобіля «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 , чи слідів, залишених на ньому, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу слідчий просить накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , із подальшим його зберіганням на території Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Тернівка, вулиця Лермонтова, 15, а також заборонити особам, у володінні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання про арешт майна та просив його задовольнити в повному обсязі,посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що необхідно у тому числі провести авто-технічну експертизу вилученого автомобіля. Протокол вилучення майна не вручався власнику, однак вона разом з її чоловіком була особисто ознайомлена з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого був вилучений автомобіль.
Прокурорв судовому засіданні підтримав клопотання слідчого про арешт майна та просив його задовольнити в повному обсязі,посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що автомобіль є речовим доказом, тому його необхідно арештувати для проведення експертиз. Після проведення експертиз можливо його передати власнику на його зберігання.
ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки порушено її право власності передбачене ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, так як не надали протоколу вилучення майна. Вона зацікавлена в проведенні експертиз та отримання їх результатів. Просить передати їй на зберігання автомобіль, оскільки його необхідно оглянути страховому агенту. Слідчий та прокурор не довели обставин передбачених ст. 132 КПК України, для можливості задоволення даного клопотання. Крім того, вважає, що є дискримінація по відношенню до неї, оскільки вона працює адвокатом, і в іншому кримінальному провадженні, в якому вона приймає участь як адвокат автомобіль не арештовували.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах прихожу до наступних висновків.

Зкопії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню за №0000302 від 13 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вбачається, що дані відомості внесені слідчим ОСОБА_4 , в фабулі зазначено: 13.09.2020 року приблизно о 10.50 год. ОСОБА_6 , керуючи мопедом «Дельта», рухаючись зі сторони пров. Кренкеля та виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з вул. Чкалова на головну дорогу по вул. Харківській м. Тернівка Дніпропетровської області, не надав перевагу в русі автомобілю "Mitsubishi Lanser 9", р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по вул. Харківській зі сторони вул. Нікітіна, та допустив зіткнення правою заднею частиною мопеда з вказаним автомобілем. Внаслідок зіткнення мопед впав на ліву сторону. Також, внаслідок ДТП водій мопеду "Дельта" ОСОБА_6 , доставлений до приймального відділення КПН «ПЛІЛ» ПМР», де йому встановлений діагнозом: відкритий перелом гомілки правої ноги.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 вересня 2020 року вбачається, що на місці події проведено огляд автомобіля «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 , після проведення якого вказаний транспортний засіб вилучено, в якому учасником огляду був ОСОБА_8 .

Згідно постанови про визнання в якості речового доказу від 13 вересня 2020 року автомобіль «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та залишено на зберіганні на території Тернівського ВП.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .

Слідчий Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, 14 вересня 2020 року подав до суду клопотання про накладення арешту на вказаний автомобіль, з метою забезпечення проведення оглядів та експертизи технічного стану у даному кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

У відповідності з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки автомобіль «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, може мати відношення до ДТП та її наслідків, що з врахуванням можливої необхідності проведення експертиз, свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно. Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за №00000302 від 13 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчим з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності,вважаю за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Заборона користування, розпорядження та відчуження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до їх приховування, знищення, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.
Згідно з п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, слідчий суддя вважає, що на даному етапі не можливо вирішувати питання про передання на зберігання автомобіля власнику майна, оскільки майно вилучено тільки 13.09.2020 року та для всебічного, повного та неупередженого проведення досудового розслідування, з вилученим майном необхідно провести ряд експертиз за участю експертів з метою залишення автентичності слідів пошкоджень автомобіля, а в подальшому власник майна не позбавлена можливості звертатися з клопотаннями про скасування арешту майна, у тому числі і передачі на її зберігання.
Слідчий суддя враховує те, що страховий експерт не позбавлений права оглянути автомобіль для можливості встановлення вартості пошкодженого майна і на території відділу поліції з дозволу слідчого.
Також, слідчий суддя зазначає, що є порушення прав власника майна, якому не наданий протокол тимчасового вилученого майна, однак слідчий суддя враховує, що з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого був вилучений автомобіль, власник майна була ознайомлена, це не заперечувалось учасниками провадження, і таке порушення її прав відповідно до ст. 172 КПК України не є такою перепоною, яка б категорично ставила питання про недоцільність арешту майна.
Слідчий суддя не приймає до уваги доводи власника майна про її дискримінацію та посилання на інше кримінальне провадження, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості давати оцінку діям слідчого, прокурора в іншому кримінальному провадженні при розгляді даного кримінального провадження, а дискримінація не підтвердженна будь-якими доказами наданими слідчому судді.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 94,98,100,132,170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права особи на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 вересня 2020 року, яке згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль «Mitsubishi Lanser 9», р.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, який залишити на зберіганні на території Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область м. Тернівка вул. Лермонтова, 15.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.
Виконання ухвали доручити слідчому Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Копія ухвали негайно направити власнику майна ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1