Справа № 444/1193/20
Провадження № 1-кп/444/101/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000312, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2020 року та номер кримінального провадження № 0000063, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2020 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей 2015, 2017, 2018 років народження, не військовозобов"язаного, не інвалід, паспорт СТ НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , раніше судимий, а саме 29.04.2020 р. Жовківським районним судом Львівської області за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 160 годин,

-у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 12.05.2020 близько 21 години 00 хвилин, знаходячись в будинку за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю громадянина ОСОБА_5 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітки, через декілька хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний
умисел на заподіяння шкоди здоров`ю громадянина ОСОБА_5 , підійшов до останнього та наніс йому удари металевим гачком по плечах з лівої сторони, руках, по плечах з правої сторони, чим завдав потерпілому синці та садна на руках, синці на грудях, на спині, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Жовківського районного суду Львівської області 29.04.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт та 02 липня 2020 року прибувши у Жовківський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де працівниками даної установи, у відповідності до вимог чинного законодавства, був ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання у виді 1
60 годин громадських робіт, призначеного йому вказаним вироком, тобто будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді громадських робіт, та попередженим про кримінальну відповідальність у зв`язку з ухиленням від відбування громадських робіт та отримавши направлення 02.07.2020 під особистий підпис, ОСОБА_3 був скерований в Купичвільську сільську раду Жовківського району Львівської області.
Однак, ОСОБА_3 умисно, з метою ухилення від відбування покарання, з 11.08.2020 без поважних на те причин не з`являвся в Купичвільську сільську раду Жовківського району Львівської області для відпрацювання громадських робіт, згідно затверджених графіків виходу на роботу, тим самим не відбувши із призначеного судом покарання 60 годин громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив ухилення від відбування громадських робіт, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням висновку експерта № 687 та характеризуючих даних в межах кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України, та обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням довідки центру пробації та характеризуючих даних в межах кримінального проступку за ч. 2 ст. 389 КК України так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини, у вчиненні кримінальних правопорушень свою вину визнав повністю і пояснив, що він 12.05.2020 близько 21 год. прийшов додому в АДРЕСА_2 та був трохи випивший і між ним та тестем ОСОБА_5 виник конфлікт в ході якого він наніс йому удари кулаком в груди та металевим гачком по плечах.
Крім цього, пояснив, що йому відомо було про те, що він повинен понести покарання за вироком Жовківського районного суду від 29.04.2020 р. та виконати громадські роботи і про це йому було роз"яснено в органах пробації. Він частково виконував роботи, однак в подальшому знайшов неофіційну роботу та вирішив уникати покарання у вигляді громадських робіт та більше громадські роботи не виконував так як хотів заробити кошти. Загалом відпрацював 100 годин, а 60 год. залишилися невідпрацьованими. У вчиненому розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2 разом з дружиною, дочкою, її чоловіком та трьома онуками. Так, 12.05.2020 близько 21 год. ОСОБА_3 прийшов додому, він відкрив йому двері і між ними почалася суперечка в ході якої ОСОБА_3 відразу наніс йому удар кулаком в груди, а потім метелевим гачком по плечах. Щодо міри покарання ОСОБА_3 , то покладається на думку суду.
Із висновку експерта № 687 від 19.05.2020 р. вбачається, що у гр. ОСОБА_5 виявлені синці та садна на руках, синці на грудях, на спині, на животі. Вказані ушкодження могли утворитися від дії тупого предмета з видовженою поверхнею, могли виникнути 12.05.2020 та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Даних про утворення таких тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного росту немає.

Даний висновок експертизи ніхто не оспорює, такий відповідає обставинам події, узгоджуються з показами обвинуваченого та потерпілого, а тому суд вважає його правильним і покладає в основу вироку.

Із довідки начальника відділу Центру пробації ОСОБА_6 № 159/7/36-21 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , засуджений 29.04.2020 року Жовківським районним судом Львівської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 160 годин громадських робіт, не з`являвся на відпрацювання громадських робіт згідно графіку виходу на роботу без поважних причин, згідно наданої інформації з Купичвільської сільської ради, де засуджений відпрацьовує громадські роботи, станом на 28 січня 2021 кількість відпрацьованих годин громадських робіт становить 100 (сто) години, не відбутих 60 (шістдесять) години, у теперішній період часу на відпрацювання громадських робіт не з`являється.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме покази обвинуваченого, потерпілого, висновок експерта, довідка центру пробації є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив ухилення від відбування громадських робіт, а тому суд його дії кваліфікує за ст. 389 ч. 2 КК України.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявлених йому кримінальних правопорушень.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України за вчинення яких судиться ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєних ним кримінальних правопорушень, раніше судимого, його особу, пом"якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, не знаходиться на обліку в лікаря психіатра чи нарколога, не працює.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив кримінальні правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушень, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із ст. 12 КК України є кримінальними проступками, враховує наслідки та обставини вчиненого, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України у виді громадських робіт та ст. 389 ч. 2 КК України, у виді арешту, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 за цим вироком слід застосовувати вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, та призначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Крім цього, відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України, суд вважає, що ОСОБА_3 слід до покарання за даним вироком, частково, 2 дні арешту, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 29.04.2020 р. за яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт, та за яким ОСОБА_3 не відбув покарання у виді 60 годин громадських робіт, що складає 7 днів.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним та засудити

-за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 /вісімдесят/ годин;

-за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком 1 /один/ місяць.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 за даним вироком покарання у вигляді арешту строком 1 /один/ місяць.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України засудженому ОСОБА_3 , частково, строком 2 /два/ дні приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 29.04.2020 р. та остаточно призначити засудженому ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків 1 /один/ місяць 2 /два/ дні арешту.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання та складання протоколу про його затримання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення даного вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1