ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2429/20 Справа № 199/2164/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 18 березня 2020 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 18 березня 2020 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив про наявність невідповідності зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 з фактичним місцем його проживання, яке органом досудового слідства не встановлено, оскільки на теперішній час вичерпані будь-які можливості щодо встановлення місця проживання або знаходження обвинуваченого, жодне судове рішення щодо приводу обвинуваченого, встановлення місця проживання або його знаходження не виконано, тому суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а саме: для встановлення фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що обвинувальний акт, складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить виклад анкетних даних обвинуваченого, зокрема, відоме органам досудового розслідування місце проживання обвинуваченого. Вказує, що матеріали провадження не містять жодних поштових повідомлень про вручення судових викликів обвинуваченому під розписку або конвертів, які в свою чергу могли б свідчити про відсутність обвинуваченого за вказаною в обвинувальному акті адресою. Зазначає, що під час проведення досудового розслідування обвинувачений з`являвся за викликом до слідчого та прокурора. Звертає увагу, що стосовно обвинуваченого на розгляді перебувають й інші кримінальні провадження та ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2020 року ОСОБА_7 оголошено у розшук. Також вказує, що у зв`язку з карантинними обмеженнями обвинувачений не мав фізичної можливості прибути до суду.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України, в ухваленні рішення брав участь суддя, який відповідно до ст. 75 КПК України підлягав відводу; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України.

У цьому провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що суд ухвалив судове рішення з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Усупереч доводам у апеляційній скарзі прокурора суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, правильно вказав, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. При цьому суд обґрунтовано зазначив, що в порушення названого закону слідчий та прокурор в обвинувальному акті не зазначили анкетні відомості щодо обвинуваченого.
Статтею 291 КПК України передбачений вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту обвинувального акту і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Згідно відомостей, зазначених в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте, у зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого у підготовче судове засідання ОСОБА_7 було піддано примусовому приводу.

В ході виконання ухвал суду від 21 квітня 2020 року, 28 квітня 2020 року, 02 червня 2020 року, 15 червня 2020 року та 24 червня 2020 року про привід ОСОБА_7 встановити місце знаходження обвинуваченого не надалось можливим, оскільки за вказаною в обвинувальному акті та ухвалі суду адресою він не проживає.

Крім того, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2020 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 06 березня 2020 року, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , про що було відомо прокурору та що свідчить про невстановлення органом досудового розслідування фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Отже, виходячи з того, що зазначені в обвинувальному акті відомості не відповідають фактичним даним про особу обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про порушення прокурором вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На переконання суду апеляційної інстанції, відсутність даних про місце знаходження обвинуваченого перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті.

За таких обставин посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, не відповідають матеріалам кримінального провадження і є безпідставними.

Отже, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд, про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора, суд апеляційної інстанції не знаходить.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора та залишення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4