Справа № 724/240/20
Провадження № 1-кп/724/53/20
У Х В А Л А

11 листопада 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хотинського районного суду Чернівецької області кримінальні провадження № 0000012 від 13.01.2020, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, на утримані двоє малолітніх дітей, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 345 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.09.2020 року до суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 345 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України, згідно якого вони обвинувачуються в тому, що 12 січня 2020 року, о 08.00 год., ОСОБА_7 поліцейський СРПП №4 Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, старший сержант поліції, спільно з ОСОБА_8 поліцейським СРПП №1 Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, рядовим поліції, на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням поліцейського ОСОБА_7 , заступили на добове чергування в складі групи реагування на патрульну зону № 17, яка включає в себе населені пункти м. Хотин, Анадоли, Атаки, Білівці, Ворничани, Гордівці, Данківці, Каплівка, Круглик, Крутеньки, Орестівка, Пашківці, Пригородок, Рашків, Рукшин, Ставчани, Чепоноси, Ярівка Хотинського району Чернівецької області.

Перебуваючи на патрулюванні у визначений патрульній зоні, 12 січня 2020 року, біля 19.50 год., рухаючись на вказаному службовому автомобілі у напрямку м. Хотин, а саме між селами Каплівка та м. Хотин, автодорогою Т-26-10, сполученням Хотин Мамалига, на третьому кілометрі даної автодороги, помітили, що в зустрічному напрямку рухається автомобіль, як в подальшому було встановлено марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , який порушив п. 9.7. «Правил дорожнього руху», а саме порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В зв`язку з цим, поліцейським ОСОБА_7 (старший наряду), відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, а тому він розвернув службовий автомобіль в протилежному напрямку та розпочав переслідування вказаного транспортного засобу, а саме рухатись в напрямку с. Данківці Хотинського району.

12 січня 2020, приблизно о 19.53 год., працівники поліції, наздогнавши вказаний автомобіль в с. Данківці Хотинського району, з метою його зупинки, було увімкнено проблискові маячки червоного та синього кольору, а також спеціальний звуковий сигнал.

Однак, між транспортними засобами марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_4 , та поліцейським автомобілем, в попутному напрямку, а саме: автомобілем з номерним знаком НОМЕР_4 , рухався інший автомобіль марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 , який бачачи, що позаду рухається транспортний засіб з увімкненими проблисковими мачками синього та червоного кольору, а також спеціальним звуковим сигналом, достовірно знаючи, що вказаний транспортний засіб є поліцейським автомобілем і в ньому знаходяться працівники поліції, вимоги п 3.2. «Правил дорожнього руху» не виконав, дорогу не надав, безперешкодний проїзд не забезпечив та не зупинив свій транспортний засіб, а навпаки, на відрізку дороги довжиною біля 8 км, між с. Данківці та с. Крутеньки Хотинського району, ігноруючи наявність включених проблискових маячків синього та червоного кольорів, а також дублювання голосом через гучномовець службового автомобіля словесні вимоги працівника поліції ОСОБА_8 зупинити транспортний засіб, почав здійснювати активні фізичні дії, спрямовані на перешкоджання та вплив щодо виконання працівниками поліції своїх функціональних обов`язків, а саме: керуючи транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_5 , умисно, протиправно, почав створювати перешкоди поліцейському автомобілю, при цьому не даючи можливості здійснити обгін, як з лівої так і з правої сторони, та наздогнати автомобіль марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_4 , чим вчинив вплив на працівників правоохоронного органу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час виконання ними обов`язків щодо охорони громадського порядку чим перешкодив своєчасне застосування заходів адміністративного реагування на вчинене ОСОБА_5 адміністративне правопорушення.

У результаті даних дій, автомобіль марки «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , безперешкодно заїхали на територію домогосподарства АДРЕСА_2 .

Крім цього, 12 січня 2020, приблизно о 20.03 год., з автомобіля марки «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_4 вийшов ОСОБА_5 , а з автомобіля марки «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_5 , - ОСОБА_4 , та із подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , разом направились на дорогу, де, перед вищевказаним домоволодінням, був припаркований службовий автомобіль працівників поліції марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Підійшовши до даного службового автомобіля зі сторони водійських дверей, де знаходився у форменому одязі працівник правоохоронного органу - поліцейський ОСОБА_7 , який перебував при виконанні службових обов`язків, з яким ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили словесний конфлікт, із-за з`ясування причин їхнього переслідування та наміру зупинки. В ході виниклого конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , поводячи себе зухвало, агресивно, виражаючи демонстративну, явну неповагу до працівника Національної поліції України, як представника центрального органу виконавчої влади, в обов`язки якого входить служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, ігноруючи існуючими у суспільстві елементарними правилами поведінки і моральності, не даючи можливості ОСОБА_7 пояснити причини їх зупинки, почали виражатися нецензурною лайкою, обзивати брутальними словами, погрожувати службовими неприємностями, фізичною розправою та вимагали покинути с. Крутеньки Хотинського району.

Під час цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , здійснюючи свої активні дії, направлені на перешкоджання (протидію) виконанню поліцейським повноважень, щодо припинення протиправної поведінки, не реагуючи на вимоги про припинення протиправної поведінки, бачачи, що працівники поліції не мають намір покинути с. Крутеньки Хотинського району, переслідуючи мету спричинення поліцейському ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, в групі осіб, шарпаючи за формений одяг почали наносити йому удари руками в область обличчя, грудей та ніг, чим спричинили фізичну біль та тілесні ушкодження у вигляді:

- крововилив темно-червоного кольору в склері зовнішнього кута лівого ока;

- синець в лівій орбітальній ділянці;

- садно на спинці носа зліва, які згідно висновку експертизи №10 екс-Н від 17.01.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час свого побиття, поліцейський ОСОБА_7 , усвідомлюючи наявність реальної загрози своєму життю та здоров`ю, внаслідок вчиненого відносно нього групового нападу зі сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з метою відбиття нападу та захисту свого життя і здоров`я, згідно ст. ст. 42, 43 Закону України «Про Національну поліцію», застосовано спеціальний засіб споряджений речовиною сльозогінної та дратівливої дії «Кобра-1», від застосування якого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , повернулись на подвір`я даного домоволодіння о 20 год. 05 хв., а їх дружинами закрито ворота.

Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вперто не бажаючи припинити свої протиправні дії, 12 січня 2020, приблизно о 20.06 год., знову вийшли на територію дороги, що навпроти господарства АДРЕСА_2 де поводячи себе зухвало, агресивно, виражаючи демонстративну, явну неповагу до працівника Національної поліції України, висловлюючись брутальними словами і виражаючись нецензурною лайкою, принизили його честь і гідність, погрожуючи фізичною розправою знову спіймали поліцейського ОСОБА_7 при цьому почали наносити удари в область тулубу, чим заподіяли йому фізичну біль.

Також, 12 січня 2020, приблизно о 20.04 год., обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , після вчинення одного із фактів злочинної діяльності, передбаченої ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, що виразилось в побитті та нанесенні тілесних ушкоджень працівнику поліції старшому сержанту поліції ОСОБА_7 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, вчиненого в групі осіб без попередньої змови між собою, намагались втекти на територію господарства № 20, що на вул. Лісова с. Крутеньки Хотинського району.

В цей час працівник поліції ОСОБА_7 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків, реалізуючи надані йому повноваження передбачені ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та реагуючи на вчинене кримінальне правопорушення, намагався затримати ОСОБА_5 , а саме підійшовши до останнього, який втікав на територію вказаного господарства, та спіймав його за руку.

Під час цього, ОСОБА_4 , який втікав на територію господарства АДРЕСА_2 , розвернувся і також побачив, як працівник поліції ОСОБА_7 намагався затримати його брата ОСОБА_5 , а інша особа, його визволяє, а саме намагається вирвати від ОСОБА_5 руку працівника поліції та виштовхати його назад. В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел направлений на перешкоджання діяльності працівника поліції, підбіг до вищевказаних осіб, та повторно, в групі осіб без попередньої змови, спільно з іншою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, почав впливати на дії ОСОБА_7 , який затримував ОСОБА_5 , а саме відштовхувати його назад та намагався нанести рукою удар, однак ОСОБА_7 ухиляючись від удару все ж таки відійшов назад, а інша особа та ОСОБА_4 реалізувавши свій намір перешкодили затриманню ОСОБА_5 особи, яка вчинила злочин, чим забезпечили йому можливість втекти на територію вказаного подвір`я.

Далі, 12 січня 2020, в період час приблизно між 20.06-20.08 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вперто не бажаючи припиняти свої протиправні дії, перебуваючи біля господарства №20, що на вул. Лісова с. Крутеньки Хотинського району, де вони вчиняли злочин по відношення до працівника поліції ОСОБА_7 , передбачений ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України, усвідомлюючи, що перед ними знаходиться працівник поліції - поліцейський ОСОБА_7 , який перебував у форменому одязі та при виконанні службових обов`язків, поводячи себе зухвало та агресивно, виражаючи демонстративну, явну неповагу до працівника Національної поліції України, як представника центрального органу виконавчої влади, в обов`язки якого входить служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, ігноруючи існуючими у суспільстві елементарними правилами поведінки і моральності, не реагуючи на вимоги про припинення протиправної поведінки, умисно, протиправно, спочатку ОСОБА_4 , піднявши із землі цеглу, та тримаючи її в руках неодноразово замахувався в сторону поліцейського та службового автомобіля працівників поліції марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_3 , при цьому умисно, протиправно висловлював погрози пошкодження вказаного службового автомобіля.

На зауваження працівника поліції ОСОБА_7 припинити свої протиправні дії та викинути цеглу не реагував, а коли до нього підійшов ОСОБА_5 , ОСОБА_4 викинув цеглу та вони, повторно, в групі осіб, почали словесно погрожувати у відношенні поліцейського ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_5 неодноразово погрожував вбивством, а ОСОБА_4 переконливо викрикуючи, що йому відомо місце проживання ОСОБА_7 , висловлював погрози насильства щодо близьких родичів, та своєю зухвалою поведінкою і жестами створювали реальність висловлених погроз.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано:

- за ч. 1 ст. 343 КК України, як вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконання ним службових обов`язків;

- за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою;

- за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 343 КК України, як вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконання ним службових обов`язків, що перешкодили затриманню особи, яка вчинила злочин, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою;

- за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 345 КК України, як погроза пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також погроза насильством щодо близьких родичів працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано:

- за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою;

- за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 345 КК України, як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

05 жовтня 2020 року до суду надійшли угоди про примирення між обвинуваченими та потерпілим.

Крім цього, 10.11.2020 до суду надійшли угоди між обвинуваченими та потерпілим укладені 10.11.2020.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти затвердження угод.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили затвердити угоди про примирення, які укладені 10.11.2020 та не розглядати угоди від 05.10.2020.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просив затвердити угоди про примирення між ним та обвинуваченими від 10.11.2020.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно п. 3 угоди про примирення від 10 листопада 2020 року укладеної між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 342 КК України, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

Проте, як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 не обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 342 КК України.

Крім цього, згідно п. 4 угоди про примирення від 10 листопада 2020 року укладеної між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 ч. 2 ст. 342 КК України, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 345; ч. 2 ст. 345 КК України.

Однак, із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 не обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Статтею 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За змістом ч. 7 ст. 474 КПК України вбачається, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Судом встановлено, що в угодах про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 10.11.2020 року не зазначено конкретні кримінальні покарання, які повинні понести обвинувачені за кожне кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 345 КК України та обвинуваченим ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України, окремо, натомість в обох угодах зазначено покарання із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз. 5 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, щодо особи, винної у вчиненні декількох злочинів, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити покарання за правилами ст. 70 КК. Застосування положень ст. 69 КК щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Крім того, в угодах про примирення зазначено, що підставами для застосування ст. 69 КК України є наявність на утриманні неповнолітніх дітей, співпраця з слідством, щире каяття і повне відшкодування шкоди потерпілому, проте не викладено та не обґрунтовано обставини, що настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що призначення навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим, та не враховано поведінку обвинувачених під час вчинення злочинних дій.

Згідно Особливої частини Кримінального Кодексу України, кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 345 КК України, за вчинення яких обвинувачується ОСОБА_4 , та передбачені ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України за вчинення яких обвинувачується ОСОБА_5 відносяться до Розділ XV «Кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів».

Згідно висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 06.12.2018 (справа № 756/11661/17), що узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 31 березня 2016 року (справа № 5-27 кс 16), згідно з якою при визначенні того, чи можна укладати угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо злочинів середньої тяжкості - двооб`єктного (багатооб`єктного) злочину, суд має керуватись не тільки формальними вимогами норм статей 468, 469, 474 КПК України щодо видів угод про примирення і класифікацію злочинів, щодо яких такі угоди можуть укладатися, а й чітко дотримуватись їх засадничих принципів. Для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».

В даному випадку публічні інтереси переважають на приватними, оскільки крім нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що впливав на потерпілого як на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконання ним службових обов`язків, зокрема й щодо затримання іншої особи, здійснював погрози пошкодження майна працівника правоохоронного органу та погрожував насильством щодо його близьких родичів, а ОСОБА_5 , зокрема обвинувачується в тому, що здійснював погрози вбивством працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків.

За вказаних обставин, угоди про примирення від 10 листопада 2020 року суперечать вимогам КПК України та КК України, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України вони не можуть бути затверджені судом, а розгляд кримінального провадження слід продовжити у загальному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в затвердженні угод про примирення укладених між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченими слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 371, 372, 469, 471, 474 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У затвердженні угоди про примирення укладеної 10 листопада 2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000012 від 13.01.2020, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 343; ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 345 КК України відмовити.

У затвердженні угоди про примирення укладеної 10 листопада 2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000012 від 13.01.2020, по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345; ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 345 КК України - відмовити.

Розгляд кримінального провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1