Провадження № 1-кс/161/8934/20
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 22 грудня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , власника майна ОСОБА_7 , розглянувши клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0003267 від 03.12.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст.198 КК України,

В С Т А Н О В И В

Прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучене 04.12.2020, в ході проведення обшуку гаражного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що орендує ОСОБА_9 .

У поданому клопотанні прокурор вважає, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, навели доводи аналогічно тим, що зазначені у клопотанні, та просили його задовольнити.

Представники власників майна, власник майна частково заперечили щодо задоволення поданого клопотання, при цьому не заперечили щодо накладення арешту на двигун до автомобіля марки «Рендж Ровер» та двигун до автомобіля марки «Honda CRV».

Заслухавши міркування прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та просили задовольнити, думку представників власника майна, власника майна, які заперечили щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2020 клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0003267 від 03.12.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст.198 КК України, повернуто прокурору Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та встановлено строк сімдесят дві години для усунення недоліків.

Дане клопотання подане прокурором 11 грудня 2020 року, тобто у визначений КПК України строк.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003267, яке 03.12.2020 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією ст.290 КК України.
04.12.2020 в ході проведення обшуку гаражного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено майно, яке постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 визнано речовими доказами.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням кримінальних процесуальних норм.

Таким чином, прокурором доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в ході проведення огляду, з метою забезпечення збереження речових доказів, окрім вилученого майна, на яке представником ОСОБА_6 подано відповідні документи щодо придбання майна, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, матеріали клопотання не містять.

Прокурором у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно, за винятком майна, на яке подано документи, дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку гаражного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

-двигун до автомобіля марки «Рендж Ровер» № НОМЕР_1 ;

-номерні знаки НОМЕР_2 ;

-двигун із номером кузова № НОМЕР_3 марки «Honda CRV»;

-Двигун від авто «Mazda» №P50110500S5209;

-двигун із № НОМЕР_4 ;

-коробку передач №2A08H108624-041;

-капоти у кількості 10 шт. різних кольорів;

-стойки до автомобілів у кількості 6шт. без маркувальних позначень;

-криши до авто у кількості 2 шт.;

-вихлопні труби;

-деталі до автомобілів та двигунів внутрішнього згорання.

Заборонити користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

В накладенні арешту на інше тимчасово вилучене майно відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя