Дата документу 06.11.2020 Справа № 554/7105/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2020 року м. Полтава
В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, у ОСОБА_4 , займаючи керівну посаду - начальника сектору з питань Пенсійного забезпечення ГУНП в Харківській області, усвідомлюючи можливість прийняття рішення відповідно своїх функціональних обов`язків щодо оформлення документів, визначення розміру грошового забезпечення, подання документів для призначення (перерахунку) пенсій, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від начальника сектору моніторингу Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за безперешкодне оформлення документів, необхідних для призначення пенсії в підвищеному розмірі.
Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання в подальшому неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , через невстановлену на даний час в ході досудового розслідування особу, сприяв начальнику сектору моніторингу Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 в отриманні медичної документації, якою встановлено причинно-наслідковий зв`язок захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та яка стала підставою для отримання ОСОБА_5 пенсії в підвищеному розмірі, а також отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та одноразової грошової допомоги особам, які мають право на пенсію за Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, отримавши від ОСОБА_5 заяву про призначення пенсії, ОСОБА_4 здійснив підготовку документів для призначення пенсії начальнику сектору моніторингу Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , до ГУ ПФУ в Харківській області, а також направив запити до УФЗБО ГУНП в Харківській області та УКЗ ГУНП в Харківській області.
В подальшому, після перерахування 30.06.2020 року на рахунок ОСОБА_5 НОМЕР_1 через Філію Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 147 140 грн. одноразової грошової допомоги в результаті втрати працездатності, передбаченої ст. 97 Закону України «Про національну поліцію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи діяти з метою злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , ОСОБА_4 01.07.2020 року, близько 10 години 10 хвилин, перебуваючи в своєму службовому кабінеті № 580, який розташований на першому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Мироносицька 4, м. Харків, в ході розмови з ОСОБА_5 одержав від нього неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 20 000 грн. за вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища дій, передбачених «Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніхсправ України від 17 вересня 2018 року № 760, а саме: підготовку та оформлення документів для призначення пенсії, які підлягають поданню до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та сприяння в отриманні медичної документації, якою встановлено причинно-наслідковий зв`язок захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ (органах Національної поліції).
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, а саме - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що
ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання в подальшому неправомірної вигоди, перебуваючи в своєму службовому кабінеті № 580, який розташований на першому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Мироносицька 4, м. Харків, в ході розмови з поліцейським СРПП №2 Великобурлуцького ВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_6 , 09.07.2020 року, близько 14 год. 45 хв. висунув вимогу про необхідність надання останньому неправомірної вигоди за прийняття рішення відповідно своїх функціональних обов`язків щодо оформлення документів, визначення розміру грошового забезпечення, подання документів для призначення (перерахунку) пенсій ОСОБА_6 , а також за сприяння в отриманні медичної документації, якою буде встановлено причинно-наслідковий зв`язок захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та яка стане підставою для отримання ОСОБА_6 пенсії в підвищеному розмірі, отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та одноразової грошової допомоги особам, які мають право на пенсію за Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я.
Отримавши згоду ОСОБА_6 та діючи відповідно до попередніх домовленостей з останнім, 23.09.2020 року прийняв в останнього заяву про призначення пенсії, здійснив підготовку документів для призначення пенсії поліцейському СРПП №2 Великобурлуцького ВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_6 до ГУ ПФУ в Харківській області, а також направив запити до УФЗБО ГУНП в Харківській області та УКЗ ГУНП в Харківській області стосовно останнього.
В подальшому, після отримання 30.10.2020 року ОСОБА_6 одноразової грошової допомоги особам, які мають право на пенсію за Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи діяти з метою злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , ОСОБА_4 02.11.2020 року, близько 11 години 20 хвилин, перебуваючи в своєму службовому кабінеті № 580, який розташований на першому поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Мироносицька 4, м. Харків, в ході розмови з ОСОБА_6 одержав від нього неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 10 000 грн. за вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища дій, передбачених «Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніхсправ Українивід 17 вересня 2018 року № 760, а саме: підготовку та оформлення документів для призначення пенсії, які підлягають поданню до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та сприяння в отриманні медичної документації, якою встановлено причинно-наслідковий зв`язок захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ (органах Національної поліції).
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненої повторно.
02.11.2020 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.11.2020 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 368 КК України, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме водержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненого повторно.
Таким чином, під час проведення вищевказаного обшуку було виявлено речі та документи, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Власником вказаного майна є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом.
У подальшому щодо вказаного майна планується проведення оглядів речей і документів, проведення судових експертиз, використання їх під час допиту, тощо.
Так, одними з основних доказів протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є документи, що стали підставою для призначення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії, одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності, тощо, а також можуть слугувати доказом підготовки ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.
У вилученому мобільному телефоні можуть міститься відомості, що мають значення для досудового розслідування, зокрема може міститись переписка між ним та іншими можливими фігурантами провадження, зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , у текстових та мультимедійних повідомленнях, фото та відеофайли щодо отримання неправомірної вигоди від вищевказаних осіб, дані щодо розподілу грошових коштів та інші відомості, що мають значення для даного провадження.
Разом із тим, для проведення належного огляду вилученого мобільного телефону з залученням спеціаліста та проведення експертного дослідження потрібен певний час.
На даний час щодо вказаних речей і документів проведені та продовжують проводитися слідчі дії, у зв`язку з чим відповідною постановою слідчого у кримінальному провадженні вони визнані речовими доказами.
На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, прокурор надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти накладення арешту на телефон, просив повернути йому оригінали медичної документації .
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.10.2020 року було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Харківській області розташованого за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 4.(а.с.18-23).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку від 02.11.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 02.11.2020 року, майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Тому, на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1