КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3489/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ПАТ «КБ «НАДРА», адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ПАТ «КБ «НАДРА», адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 , та накладено арешт на нежитлове приміщення площею 109,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д РНОНМ 00, шляхом позбавлення права на його відчуження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ПАТ «КБ «НАДРА», адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що арешт накладено на нерухоме майно (активи), що належить на праві власності ПАТ «КБ «НАДРА», який перебуває у процедурі ліквідації, а тому на нього розповсюджується дія спеціального та пріоритетного ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказує, що арешт майна призвів до перешкоджання діяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порушення законних прав та інтересів кредиторів банку і перешкоджання ліквідаційній процедурі.

Також апелянт наголошує на тому, що відносно ПАТ «КБ «НАДРА» не здійснюється жодного кримінального провадження та не пред`явлено підозри його посадовим особам. Стверджує про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України та додає, що постанова слідчого про визнання майна речовим доказом є формальною. Вказує про відсутність у матеріалах провадження цивільного позову.

Далі в апеляційній скарзі адвокат зазначає, що слідчим суддею не оцінено розумність і співрозмірність в обмеженні права власності власника майна та не оцінено наслідки накладення арешту на майно. Додає про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду даного клопотання сторони обвинувачення про арешт майна.

Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування причин пропуску строку вказує, що оскаржувану ухвалу слідчого судді отримано 23 червня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власник майна та його представник участіусудовому засіданні суду першої інстанції не приймали, копію оскаржуваної ухвалиотримано апелянтом 23 червня 2020 року (а.с. 58), апеляційна скарга подана до суду у той же день (а.с. 49), пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу управління поліції Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001119, відомості про яке 10.02.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 4 ст. 190 КК України.

19.03.2020 старший слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 , звернувся доСвятошинськогорайонного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нежитлове приміщення площею 109,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д РНОНМ 00, шляхом позбавлення права на його відчуження, яке ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2020 року, задоволено.

Разом з цим, з таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні жодній особі, в тому числі і посадовим особам ПАТ «КБ «НАДРА»,про підозру не повідомлено.

За таких обставин, власник майна, на яке слідчим суддею накладено арешт, а саме ПАТ «КБ «НАДРА», на даному етапі досудового розслідування у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся старший слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Також колегія суддів звертає увагу, що копії матеріалів доданих слідчим до клопотання не завірені у передбачений Законом спосіб, у зв`язку із чим не можуть бути підставою для жодних висновків щодо обставин викладених у клопотанні.

З урахуванням наведених порушень КПК України, інші доводи апеляційної скарги, є передчасними.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна ПАТ «КБ «НАДРА», адвоката ОСОБА_8 , підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 про арешт майна, як такого, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ПАТ «КБ «НАДРА», адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 та накладено арешт на нежитлове приміщення площею 109,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д РНОНМ 00, шляхом позбавлення права на його відчуження, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 , про арешт майна.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4