Справа № 592/8685/20
Провадження № 1-в/592/391/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника засудженого: адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.07.2020 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якому він зазначив про те, що згідно вироку Неклиновського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 03.08.2011 року та доданої до нього довідки установи виконання покарання, громадянин України ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 105 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, відбував покарання в ФКУ Виправна колонія № 15 ГУФСІН Росії по Ростовській області. Відбута частина покарання станом на 12.04.2018 року складає 6 років 11 місяців 24 дні, невідбута частина покарання станом на 12.04.2018 року складає 3 роки 5 днів. Початок строку відбування його покарання 18.04.2011 року, кінець строку відбування покарання 17.04.2021 року. У строк відбуття покарання був зарахований термін перебування ОСОБА_6 під вартою з 18.04.2011 року. Касаційним судом Ростовської області від 15.11.2011 року вирок Неклиновського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 03.08.2011 року було залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого без задоволення. Вирок суду набрав законної сили 15.11.2011 року. Відповідно ухвали Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2018 року вирок Неклиновського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 03.08.2011 року відносно нього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років. Відбування покарання було ухвалено рахувати з дати ухвалення вироку 03.08.2011 року. У строк відбуття покарання ОСОБА_6 було зараховано термін його попереднього ув`язнення з 18.04.2011 року по 02.08.2011 року. Відповідно до ст. 12 КК України злочин, за який було засуджено ОСОБА_6 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. В такому разі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, засуджений має відбути не менше 3/4 покарання для того, щоб до нього могло бути застосовано умовно-дострокове звільнення. 18.09.2019 року він відбув 3/4 призначеного йому покарання (без застосування ч. 5 ст. 72 КК України) , в редакції Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року № 838-VIII) . Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Так, під час відбування покарння у виправній колонії в Російській Федерації засуджений притягався до дисциплінарної відповідальності за допущене порушення режиму відбування покарання. Застосовувались засоби заохочення. За час тримання в державній установі Сумській слідчий ізолятор порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався , на профілактичному обліку не перебуває. Особисті речі тримає в охайному стані, норм санітарії дотримувався. Турбується про власний стан здоров`я. До представників адміністрації відноситься ввічливо, законні вимоги виконує. В середовище ув`язнених, в тому числі в камері, конфліктних ситуацій не створює. На заходи профілактичного характеру реагує позитивно. Таким чином, він ОСОБА_6 відбув більше 3/4 призначеного йому покарання , сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 81 КК України; ст. ст. 537, 539 КПК України, він просив суд: 1. В порядку підготовки до розгляду клопотання зобов`язати адміністрацію державної установи Сумський слідчий ізолятор завчасно надати суду особову справу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку про заохочення та стягнення, а також характеристику. 2. Звільнити його ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Неклиновського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 03.08.2011 року (вирок приведено у відповідність із законодавством України ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2018 року) умовно-достроково (вхідний № 29733/20 від 27.07.2020 року) (а. п. 2, 3) .

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 надав пояснення, аналогічні викладеним у його клопотанні. Він просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 клопотання її підзахисного підтримала. Вона просила клопотання засудженого ОСОБА_6 задовольнити та звільнити його умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 категорично заперечувала проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , оскільки останній не довів своє виправлення.

Оголосивши клопотання, вислухавши пояснення та думку засудженого ОСОБА_6 , пояснення та думку його захисника адвоката ОСОБА_5 , пояснення та думку прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали особової справи засудженого, враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

18.04.2011 року о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. ст. 91, 92 КПК РФ за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК РФ, що підтверджується протоколом затримання підозрюваного.

Постановою Неклиновського районного суду Ростовської області від 20.04.2011 року підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тростянець, Сумської обл. , Республіка Україна, було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту на строк два місяці, тобто до 18.06.2011 року включно.

Вироком Неклиновського районного суду Ростовської області від 03.08.2011 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК РФ, та йому було призначене покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_6 було ухвалено залишити без змін взяття під варту. Строк покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 18.04.2011 року, зарахувавши його в строк відбуття покарання. Вирок набрав законної сили 15.11.2011 року.

Касаційною ухвалою Ростовського обласного суду від 15.11.2011 року у справі № 22-9278 вирок Неклиновського районного суду Ростовської області від 03.08.2011 року щодо ОСОБА_6 було залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2018 року у справі № 588/1514/18, провадження № 1-м/588/1/18 клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Неклиновського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 03.08.2011 року відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України було задоволено. Було ухвалено привести вирок Неклиновського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 03.08.2011 року відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської обл. , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років. Було ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дати винесення вироку 03.08.2011 року. Було ухвалено у строк покарання ОСОБА_6 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 18.04.2011 року по 02.08.2011 року. Ухвала набрала законної сили 23.07.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/77001142) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 23.07.2020 року у справі № 588/1514/18, провадження № 11-кп/816/242/20 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 було задоволено. Ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2018 року, якою вирок Неклиновського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 03.08.2011 року відносно ОСОБА_6 , було приведено у відповідність до законодавства України, було змінено. Було виключено з ухвали Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2018 року вказівку суду про визначення ОСОБА_6 початком строку відбування покарання 03.08.2011 року. На підставі ст. ст. 4, 5 КК України, ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIIІ від 26.11.2015 року ОСОБА_6 було зараховано у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 18.04.2011 року до 15.11.2011 року включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. В іншій частині ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2018 року, якою вирок Неклиновського районного суду Ростовської області Російської Федерації від 03.08.2011 року відносно ОСОБА_6 , було залишено без змін. Ухвала набрала законної сили 23.07.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/90584305, http://reyestr.court.gov.ua/Review/90584310) .

Із змісту характеристики начальника відділення соціально-психолічної служби капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , затвердженої 25.09.2019 року начальником державної установи Харківська виправна колонія (№ 43) ОСОБА_8 , вбачається, що засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має.

Із змісту довідки начальника відділення соціально-психолічної служби капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 від 25.09.2019 року про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що він заохочень та стягнень не має.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Згідно ч. 3 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Із змісту ч. 1 ст. 74 КК України вбачається, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК України частину призначеного судом покарання.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 2-4, 6, 7 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Із змісту абз. 16 ч. 1 ст. 107 КВК України вбачається, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому КВК України і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Із змісту ст. 152 КВК України вбачається, що підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст. ст. 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того суд вважає за можливе взяти до уваги положення п/п б п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 року із змісту якого вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК) .

Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені норми законів, які регулюють вказані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Отже, оскільки засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тобто не довів того, що його зразкова поведінка та сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, відтак суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування ст. 81 КК України слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369 372, 375, 376, 537, 539 КПК України; ст. 81 КК України; ст. ст. 107, 130, 152, 154 КВК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування ст. 81 КК України відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1