КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5653/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтриманням публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або до процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні за вимогою, а також до слідчого судді, суду;
- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні, та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;
- утримуватися від спілкування віз працівниками Уманського УП ГУ НП в Черкаській області, слідком ОСОБА_10 , а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження;
- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор у кримінальному проваджені прокурор першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтриманням публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти наступні обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування із працівниками Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області, свідком ОСОБА_10 , підозрюваним ОСОБА_11 , а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України
На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги з доповненнями апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, висновок слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт звертає увагу на те, що відмовляючи в задоволенні клопотання та обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що доводи щодо можливості переховуватись підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження та матеріали, долучені до клопотання не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних в клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, слідчим суддею не враховано, що необхідність застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтверджується тим, що правоохоронними органами в теперішній час не встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_11 пособництво якому здійснював ОСОБА_8 , тому будучи на свободі він зможе контактувати із ОСОБА_11 , узгоджувати показання та версії вчинення злочину, координувати дії щодо ускладнення чи унеможливлення затримання та пошуку ОСОБА_11 .
ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що кримінальним кодексом України виключено можливість застосування до осіб, якими вчинено корупційні злочини, положень щодо звільнення від відбуття покарання з випробуванням, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім як взяття під варту, не зможе запобігти ризику втечі останнім за межі території України.
Також апелянт зазначає, що підстави для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.
Знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, приховати або спотворити документи, речі, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки на даний момент не встановлено місцезнаходження та не вилучені грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 в якості першої частини неправомірної вигоди
Наявність у підозрюваного 2 групи інвалідності та інші наведені слідчим суддею характеристики його особи не є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_8 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
05.10.2020 о 23 год. 25 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
06.10.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
07.10.2020 слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_12 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи матеріали клопотання слідчий зазначає про наявність підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється в учиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тобто у пособництві в одержанні службовою особою, що займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.
Також слідчий вказав про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема що ОСОБА_8 :
- може переховуватися від органів досудового розслідування
- перебуваючи на волі, будучи колишнім працівником Національної поліції України (органів внутрішніх справ), маючи юридичну освіту, знаючи форми та методи як оперативно-розшукової так і слідчої діяльності, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої особисті зв`язки з працівниками у різних правоохоронних органах для незаконного впливу на свідка ОСОБА_10 , який є заявником в даному кримінальному провадженні та свідком у кримінальному провадженні, яке перебуває в слідчому відділу Уманського ВП та за вчинення дій по якому ним було вчинено пособництво у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди;
- може вчинити дії, направлені на знищення, приховання або спотворення документів, речей, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки на даний момент не встановлено місцезнаходження та не вилучені грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 в якості першої частини неправомірної вигоди;
- може перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.
Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурора, захисника та підозрюваного, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстави застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Котій проти України п. 42).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані, які характеризують особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні малолітню дитину, наявність у нього інвалідності ІІ групи, нагороджений держаними та відомчими нагородами, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в певний період доби.
Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірно висновку, що слідчим та прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в певний період доби.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
При здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням (Bykov v. Russia п. 61).
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд відмовив у задоволенні клопотання слідчого в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий в клопотанні та в суді першої інстанції в повному обсязі не довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Посилання прокурора на тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки сама по собі тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування виключного запобіжного заходу, при цьому слідчим суддею було враховано наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного в межах їх доведеності з урахуванням даних про особу підозрюваного.
Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтованого твердження про можливу втечу цієї особи (Piruzyan v. Armenia п. 95).
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі з доповненнями підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями - задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13