Справа № 361/2743/20
Провадження № 1-кп/361/593/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 26.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, такого, що має малолітню дитину, працює водієм у ТОВ «Селтік», жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Вдень 26.02.2020 ОСОБА_4 , керуючи належним ОСОБА_7 технічно справним автомобілем марки «MAN» моделі «26.280» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по міжквартальному проїзду між будинком № 17 та будинком № 19 по вул. Петлюри Симона в м. Бровари Київської області, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед початком здійснення руху заднім ходом не виявив особливої обережності, не скористався допомогою інших осіб для забезпечення безпечності руху, не переконався у відсутності пішоходів позаду транспортного засобу, внаслідок чого близько 13 години 26.02.2020 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка стояла біля задньої частини автомобіля.

Під час руху обвинувачений грубо порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 2.3 «д», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, якими унормовано, що 1) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій транспортного засобу зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; 2) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; 3) перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 4) під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки або перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_8 було спричинено травматичне відділення голови від шийного відділу хребта, багатоуламковий перелом кісток черепа та обличчя з відсутністю частини фрагментів кісток і речовини головного мозку, численні розриви твердої мозкової оболонки, багатофрагментарні переломи першого-одинадцятого ребер справа та зліва по всіх лініях з розривом міжреберних м`язів і пристінкової плеври, відсутністю частини фрагментів ребер та відривом ребер від хребта, багатоуламкові переломи першого й другого шийних хребців, шостого і сьомого грудних хребців з їх розтрощенням та розможженням речовини спинного мозку на рівнях переломів, багатоуламкові переломи обох ключиць і лопаток, переломовивих лівого плечового суглоба, розриви крижово-здухинних та лонного зчленувань, багатоуламкові переломи лонних і сідничних кісток з обох сторін, крижі й куприка, численні розриви сечового міхура, косий перелом правої стегнової кістки в нижній третині, гемартроз правого колінного суглоба, внутрішньосуглобний перелом зовнішнього виростку правої стегнової кістки, відшарування м`яких тканин лівого стегна по передній та боковій поверхнях, відсутність внутрішніх органів у плевральних і черевній порожнинах, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 08/131 від 10.04.2020, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допущені ОСОБА_4 порушення пунктів 2.3 «б», 2.3 «д», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою і наслідками у виді отримання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, від яких вона померла на місці події.

Допитаний судом обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що, працюючи водієм у ТОВ «Селтік», він близько 13 години 26.02.2020 автомобілем «MAN 26.280» н.з. НОМЕР_1 для завантаження сміття під`їхав до будинку АДРЕСА_2 , на подвір`ї багатоповерхівки, з огляду на його специфічну конструкцію і тупик, рухався, як завжди, заднім ходом, перед початком руху пропустив підлітків, а ОСОБА_8 не побачив, почувши крики, зупинив транспортний засіб, позаду якого з правої сторони виявив жінку без ознак життя, на місце події відразу були викликані співробітники поліції та швидка допомога, лікар якої констатував смерть постраждалої від наїзду людини. Про себе ОСОБА_4 повідомив, що він з 12.06.2019 працює водієм транспортного відділу ТОВ «Селтік», з дружиною і сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в гуртожитку, відшкодував родині загиблої ОСОБА_8 35 000 грн., просив не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки це значно утруднить працевлаштування, при цьому єдиним доходом сім`ї, яка родичів у Київській області не має, є його заробітна плата.

Показання ОСОБА_4 є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину за ч. 2 ст. 286 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.

Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть, тому засуджує його за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думки потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висловлені в письмових заявах, які просили призначити винній особі покарання у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, питання застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами залишили на розсуд суду, від заявлених по справі цивільних позовів відмовилися, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають у зв`язку зі сплатою в рахунок відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди ТОВ «Селтік» по 165 000 грн. кожному, ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 15 000 грн., потерпілим ОСОБА_11 і ОСОБА_12 по 10 000 грн., дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. Так, ОСОБА_4 уперше притягується до кримінальної відповідальності, з 12.06.2019 працює водієм у ТОВ «Селтік», де характеризується виключно з позитивної сторони, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває, проживає в гуртожитку з дружиною і сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів, самостійно утримує родину.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, оскільки ОСОБА_4 критично оцінює свою протиправну поведінку й висловлює готовність понести за вчинене передбачене законом покарання, та добровільне відшкодування завданих злочином збитків; обставин, що, за правилами ст. 67 КК України, обтяжують покарання винної особи судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, рекомендацій, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, суд дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме такого покарання буде необхідно і достатньо для виправлення обвинуваченого.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено застосування судами при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практики ЄСПЛ як джерела права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У справі «О*Галлоран та Френсіс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння й використання автомобілів потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність і виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи, що під час інкримінованого злочину ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, працює водієм та, як було встановлено в судовому засіданні, його заробітна плата є єдиним джерелом доходу сім`ї з трьох осіб, при цьому позбавлення права керування транспортними засобами унеможливить виконання обвинуваченим трудових обов`язків й виконання вимог ст. 180 Сімейного кодексу України щодо утримання неповнолітньої дитини, суд не застосовує до останнього вказане додаткове покарання.

Керуючись частиною четвертою статті 174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2020 на належний ОСОБА_7 автомобіль «MAN 26.280» н.з. НОМЕР_1 , який був переданий на відповідальне зберігання власнику 11.03.2020.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової інженерно-технічної експертизи (висновок № 12-1/698 від 10.03.2020) в розмірі 1 884 грн. 12 коп. та судової інженерно-транспортної експертизи (висновок № 12-1/786 від 27.03.2020) в розмірі 942 грн. 06 коп., а всього 2 826 грн. 18 коп.

В ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, з клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу прокурор ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання і судового розгляду не зверталась.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, в період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2020 на автомобіль марки «MAN» моделі «26.280» н.з. НОМЕР_1 ; переданий 11.03.2020 на відповідальне зберігання власнику транспортний засіб залишити в розпорядженні ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 18 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1