Справа № 201/4711/20
Провадження № 1-кс/201/1807/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000102 від 21.05.2019,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30.03.2020 по справі № 201/2996/20 (провадження № 1кс/201/1201/2020) був накладений арешт на нерухоме майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- квартира АДРЕСА_1 номер об`єкту нерухомого майна 101;

- квартира АДРЕСА_2 номер об`єкту нерухомого майна 101;

- квартира АДРЕСА_3 номер об`єкту нерухомого майна 101;

- квартира АДРЕСА_4 номер об`єкту нерухомого майна 101;

- квартира АДРЕСА_5 номер об`єкту нерухомого майна 101;

- квартира АДРЕСА_6 номер об`єкту нерухомості майна 101. Заявник зазначає, що квартира АДРЕСА_2 номер об`єкту нерухомого майна 101 не має відношення до кримінального провадження. У зв`язку із зазначеним, просив слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі №201/2996/20.

В судове засідання заявник жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду спраив повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дане клопотання без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання надав заперечення в якому просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2020 по справі № 201/2996/20 (провадження № 1кс/201/1201/2020) в межах кримінального провадження № 0000102 від 21.05.2019 був накладений арешт на майно, зокрема про скасування арешту з якого просить заявник.

Встановлено, що слідчим відділом Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000102 від 21.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1, ч.4 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння службовими особами ТОВ «Верна Груп» нерухомого майна, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_7 .

Станом на сьогоднішній час триває досудове розслідування кримінального провадження № 0000102 від 21.05.2019, встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлюється коло осіб, яке має відношення до вчинення кримінального правопорушення, призначено будівельно-технічну експертизу, заплановано здійснення огляду об`єкту нерухомості за участю експерта.

Крім того, жодних належних та достатніх доказів того що обставини встановлені слідчим суддею в ухвалі про накладення арешту як підстави для накладення арешту перестали існувати суду не надано та судом не встановлено, а відтак суд критично ставиться до доводів заявника викладених у клопотанні, як на підставу для скасування арешту.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки на даний час відсутні підстави для його задоволення з огляду на те, що досудове слідство триває, призначено ряд слідчих дій на встановлення осіб, причетних до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1, ч.4 ст. 190 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 107, 170-174, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000102 від 21.05.2019 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1