Провадження № 1-кс/461/200/21
УХВАЛА
про надання дозволу на арешт майна

12.01.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна -

в с т а н о в и в :

старший слідчий криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000116 від 14.12.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду.

Подане клопотання мотивує тим, що предмети, речі та документи, вилучені під час проведення огляду є засобами вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що зберігали на собі сліди його вчинення тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки, в сукупності з іншими отриманими в ході досудового розслідування доказами, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: обставин вчинення кримінального правопорушення, осіб, причетних до його скоєння, часу та способу його вчинення. Незастосування у даному випадку арешту вищевказаних речових доказів, призведе до їх втрати, оскільки згідно ч.3 та ч. 6 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення майна особі у якої воно було вилучено. Таким чином, враховуючи, що вищевказані речі, предмети та документи є майном, яке визнано речовим доказом, тому накладення на нього арешту є обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна. Арешт майна є необхідним також задля забезпечення в подальшому дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України. Одночасно із поданим клопотанням, слідчий просить проводити розгляд такого без його участі, без здійснення фіксації та без участі власника майна.

Враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливим провести судовий розгляд без повідомлення власника майна.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000116 від 14.12.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 14 грудня 2020 року на території ММПО СП «Росан» митного поста «Львів Поштовий» Галицької митниці Держмитслужби у міжнародному поштовому відправленні №СV903381529CA, яке слідувало з Канади в Україну, виявлено приховані від митного контролю два металеві предмети, схожі на стволи до вогнепальної нарізної зброї та можуть бути її частинами, а саме: 1) предмет металевий з маркуванням «COOEY MODEL 64 A 22 CAL. L. R. MFG. BY WINCHESTER COBOURG. ONT. CANADA»; 2) предмет металевий з маркуванням «REMINGTON ARMS COMPANY INC. ILION. NY 300 AAC BLACKOUT RR48652M Remington MODEL 700 AACSD» у зборі із спусковим механізмом.

Відповідно до митної декларації СN 23 № СV903381529CA, відправником даного поштового відправлення зазначено « ОСОБА_5 », який проживає або перебуває за адресою: «Street: АДРЕСА_1 », а отримувачем зазначено: «МИТРА НАЗАРКО», який проживає або перебуває за адресою: « АДРЕСА_2 ».

У ході проведення досудового розслідування отримано інформацію, що до організації контрабандного переміщення в зоні діяльності Галицької митниці Держмитслужби частин до вогнепальної нарізної зброї причетний та є отримувачем вищевказаного міжнародного поштового відправлення № СV903381529CA громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

06.01.2021 року в ході огляду місця події біля будинку компанії «Тавр», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15, у громадянина України ОСОБА_6 було вилучено наступні речі:

1. Макет міжнародного поштового відправлення № СV903381529CA.

2. Мобільний телефон «Motorola», IMEI: НОМЕР_1 .

11.01.2021 року вилучені в ході огляду предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту на майно проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що вищевказані предмети визнані речовими доказами та мають важливе доказове значення для кримінального провадження, оскільки можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення та могли використовуватись в якості засобів вчинення злочину, необхідні для розкриття кримінального правопорушення, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :

клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 06.01.2021 року а саме:

1.Макет міжнародного поштового відправлення № СV903381529CA.

2.Мобільний телефон «Motorola», IMEI: НОМЕР_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1