243/7272/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 3 м. Слов`янська клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001563 від 18 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України про накладення арешту на майно у вигляді речей, які відповідають вимогам ч.2 ст. 167 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся старший слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно у вигляді речей, які відповідають вимогам ч.2 ст. 167 КПК України
З клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001563 від 18 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті.
У зв`язку з викладеним та з метою забезпечення повноти, всебічності та неупередженості слідства, на виконання вимог ст. 2 КПК України, а саме задля забезпечення збереження речових доказів, слідчий зазначає, що виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене в клопотанні майно.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого в повному обсязі, надала пояснення, які співпадають зі змістом поданого до слідчого судді клопотання в частині обґрунтування накладення арешту на майно, яке було вилучено на території будинку АДРЕСА_1 . В судовому засіданні прокурор зазначила, що необхідність в арешті вказаного в клопотанні майна, полягає в необхідності

збереження речових доказів задля можливості проведення певної кількості експертиз з цим майном. Крім того, арешт вказаного в клопотанні майна необхідний з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також про те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Заслухавши думку та пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Положення п.1 ч.5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Окрім вказаного, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя проаналізувавши доводи сторін та фактичні обставини справи зазначає, що чинний КПК України допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження із значними обмеженнями. Не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ст. 132 КПК).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи або досягнути мети/цілей досудового розслідування.
Згідно постанови слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 19.08.2020 року, цеглина коричневого кольору зі слідами бурого кольору, чотири фрагмента скла зі слідами бурого кольору, жилетку помаранчевого кольору (залізнична) зі слідами бурого кольору, порожню пластикову пляшку ємністю 1.5 літра та 6 пластикових стакана, рушник світло-зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які були вилучені в ході проведення огляду місця події 18.08.2020 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.(а.с.20).
В свою чергу слідчий та прокурор під час судового засідання зазначили, що визнання зазначених вище предметів речовими доказами свідчить про те, що ці речі зберегли на собі сліди злочину та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а тому для досягнення цілей досудового розслідування вказали, що є доцільним арешт вказаного в клопотанні майна задля детального аналізу та вивчення.
Слідчий суддя вказує, що з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні слідчим та прокурором, дійсно вбачається, що майно, яке було вилучене слідчим під час огляду місця події 18.08.2020 року - могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, та може бути предметом інкримінованого злочину по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим згідно позиції слідчого та прокурора - існує можливість його використання як доказів у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий та прокурор довели слідчому судді необхідність арешту вказаного в клопотанні майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, зокрема вказавши, що вилучені предмети мають значення речових доказів, і що вони підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів задля проведення судових експертиз необхідних по вказаному кримінальному провадженню.
Згідно п.5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна третіх осіб (власника майна).
Слідчий суддя також зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт

майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке зазначено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вилучене майно може містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні, зокрема проведенню експертиз.
Слідчий суддя зазначає, що з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Враховуючи викладене у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного в клопотанні майна, яке було вилучене під час огляду місця події 18.08.2020 року - із забороною відчуження, розпорядження, користування. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 233-235, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у вигляді речей, які відповідають вимогам ч.2 ст. 167 КПК України, а саме цеглину коричневого кольору зі слідами бурого кольору, чотири фрагмента скла зі слідами бурого кольору, жилетку помаранчевого кольору (залізнична) зі слідами бурого кольору, порожню пластикову пляшку ємністю 1.5 літра та 6 пластикових стакана, рушник світло-зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які було виявлено та вилучено під час проведення огляду домоволодіння АДРЕСА_1 - задовольнити.
З метою збереження слідів та доказів у даному кримінальному провадженні, накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0001563 від 18 серпня 2020 року, а саме: цеглину коричневого кольору зі слідами бурого кольору, чотири фрагмента скла зі слідами бурого кольору, жилетку помаранчевого кольору (залізнична) зі слідами бурого кольору, порожню пластикову пляшку ємністю 1.5 літра та 6 пластикових стакана, рушник світло-зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, які було виявлено та вилучено під час проведення

огляду домоволодіння АДРЕСА_1 - шляхом заборони права на відчуження, розпорядження, та користування.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1