ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2378/20 Справа № 195/995/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року про продовження строку тримання під вартою у об`єднаному кримінальному провадженні за №0000272, № 0000191 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Павлівка Васильківського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 (приймає участь в
режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6 (приймає участь в
режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 10 серпня 2020 року.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що існують наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, знаходячись на свободі, може перешкоджати здійсненню кримінального провадження, переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим способом знищити будь-які докази по кримінальному провадженню з метою уникнення відповідальності. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам.
Судом також враховано тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, відсутність місця роботи.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.
На його думку прокурором не доведено наявність заявлених ризиків, а сама лише тяжкість ймовірного покарання є недостатнім для продовження найсуворішого запобіжного заходу. Враховуючи наявність постійного місця проживання, всі речові докази та документи по справі зібрані, свідки і потерпілий вже були допитані в ході досудового розслідування, тому відсутні докази про наявність ризиків. Вважає, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, здатний забезпечити належну процесуальну поведінку, зокрема з огляду на наявність постійного місця проживання обвинуваченому можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Томаківського районного суду Дніпропетровської області перебувають обвинувальні акти №0000272 від 19.07.2019 року, № 0000191 від 14.05.2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 13.08.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 12.06.2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який не працює, його вік, стан здоров`я, окрім того розгляд кримінального провадження триває, свідки не допитані судом, ОСОБА_7 раніше судимий, характеризується негативно, обвинувачується у вчиненні злочину, коли інший обвинувальний акт перебував на розгляді в суді, а тому судом обгрунтовано обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Твердження захисника про те, що тяжкість кримінального правопорушення є недостатнім для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути взято до уваги, оскільки запобіжний захід продовжено з урахуванням всіх обставин, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, коли інший обвинувальний акт перебував на розгляді в суді.
Твердження захисника про те, що обвинувачений має постійне місце проживання, колегія суддів вважає таким, що не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4