справа № 462/8273/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000075 від 9 грудня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, українки, громадяники України, фізичної особи підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

Так, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003, для державної реєстрації фізичної особи підприємцем подаються заява про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем та заява про обрання фізичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, - за бажанням заявника.

Наказом Міністерства юстиції України № 15/5 від 06.01.2016 «Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій» (в редакції станом на 29.01.2020), затверджено форми заяв у сфері державної реєстрації, зокрема і фізичних осіб-підприємців.

В заяві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, окрім анкетних даних та місця проживання особи необхідно вказувати фактичне місцезнаходження фізичної особи-підприємця та види економічної діяльності, у тому числі основний, який вказується першим.

Крім цього, Наказом Міністерства фінансів України № 308 від 16.07.2019 «Про затвердження форм заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, розрахунку доходу за попередній календарний рік, запиту про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку та витягу з реєстру платників єдиного податку», затверджено форму заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.

В заяві про застосування спрощеної системи оподаткування, окрім анкетних даних та місця проживання особи, необхідно вказувати місце провадження господарської діяльності фізичної особи-підприємця та обрані види діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010.

ОСОБА_4 , на прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_6 , за винагороду в розмірі 2000 грн, погодилась зареєструватись як фізична-особа підприємець із зазначенням в реєстраційних документах адреси свого місця проживання, зазначити види діяльності згідно з КВЕД 46.90 (Неспеціалізована оптова торгівля), 46.31 (Оптова торгівля фруктами й овочами), 02.30 (Збирання дикорослих не деревних продуктів), а також відкрити розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та отримати електронний ключ до рахунку, який передати цій же особі на ім`я ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що здійснювати підприємницьку діяльність за вказаною адресою, в тому числі за обраними видами діяльності згідно КВЕД, не буде, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, перебуваючи в приміщенні Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , внесла неправдиві відомості в реєстраційні документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ), а саме: в заяву про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 29.01.2020 та заяву про застосування спрощеної системи оподаткування від 29.01.2020, вказавши фактичне місце провадження господарської діяльності фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 , а також зазначила види діяльності згідно з КВЕД 46.90 (Неспеціалізована оптова торгівля), 46.31 (Оптова торгівля фруктами й овочами), 02.30 (Збирання дикорослих не деревних продуктів) та подала їх Державному реєстратору заяву про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

На підставі вказаних документів, 29.01.2020 Державним реєстратором проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , про що в Єдиному державному реєстрі зроблено запис за №0106750.

Крім цього, ОСОБА_4 , на прохання цієї ж особи на ім`я ОСОБА_6 , відкрила в АТ АКБ «Львів» розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та отримала електронний ключ до рахунку, який передала громадянину на ім`я ОСОБА_6 .

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що внесла в документи, які відповідно до закону подаються для державної реєстрації фізичної особи-підприємця неправдиві відомості про місцезнаходження і фактичне місце провадження господарської діяльності фізичної особи-підприємця, передала їх Державному реєстратору для подальшого проведення реєстраційних дій, а саме: державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.205-1 КК України.

28 грудня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор і обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.205-1 КК України, істотних обставин для даного кримінального провадження, ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України. Сторони кримінального провадження погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачена просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покаранн, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, в обсязі обвинувачення, надала суду згоду на призначення узгодженого покарання. Вказала, що вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України. Крім цього, обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання її винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Суд шляхом проведення опитування сторін провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ч.1 ст. 205-1 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Керуючись ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000075 від 9 грудня 2020 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя: