н/п 1-кп/490/409/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю ОСОБА_2 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про примирення за обвинувальниим актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження№ 0003749, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, маючого вищу освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці липня 2019 року, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , проходив стажування на майданчику з продажу автомобілів «Автоподіум», що знаходився за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України, 9-Д, де побачив автомобіль марки «Mersedes-benz» моделі «Viano» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, що на праві власності належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, тобто протиправне вилучення будь яким способом транспортного засобу у користувача всупереч їх волі, з метою здійснення поїздки.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , маючи доступ до ключів від автомобіля, вигнав його із майданчику «Автоподіум», в результаті чого заволодів вказаним транспортним засобом та з місця скоєння кримінального злочину зник, тим самим спричинив ОСОБА_5 , матеріальну шкоду в сумі 260296,81 гривень.

24.10.2019 року в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження було встановлено місцезнаходження автомобіля марки «Mersedes-benz» моделі «Viano» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, вилученого його в ході проведення огляду після чого повернуто власнику ОСОБА_5 для зберігання.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України, тобто як незаконне заволодіння транспортним засобом.

До суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілим та обвинуваченим, відповідно до якої сторони домовилися на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення даної угоди, просить суд затвердити угоду. Потерпілий просить затвердити угоду.

Прокурор не заперечує проти ухвалення угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди. Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, з узгодженим видом та мірою покарання згоден, розуміє наслідки затвердження та укладення угоди, а саме обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 з узгодженим видом та мірою покарання згоден, розуміє наслідки затвердження та укладення угоди, а саме обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшовдо переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної в кримінальному провадженні між поетрпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Зважаючи на викладене, слід призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Цивільний позов по справі не заявлений.
Під час досудового розслідування проведено експертизи:
- експертиза комплексного дослідження транспортного засобу №126 від 29.11.2019 р. - 1256,08 грн.;
- судова автотоварознавча експертиза транспортного засобу №1166/1167 від 25.11.2019 р. - 3140,00 грн.
Всього витрати на залучення експертів складають 4396,08 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, вказані процесуальні витрати у розмірі 4396,08 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374-376, 474, 475 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 12 березня 2020 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0003749 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 4396,08 грн.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1