Ухвала

22 грудня 2020 року

м. Київ
справа №614/1290/18
провадження № 51-2116ск20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК), призначено покарання та вирішено інші питання, визначені процесуальним законодавством.
Не погодившись із цим вироком, прокурор, засуджений та його захисник подали на нього апеляційні скарги.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року вирок місцевого суду змінено в частині вирішення питання щодо речових доказів, в решті залишено без змін.
Не погоджуючись із постановленими судовими рішеннями щодо ОСОБА_5 , захисник оскаржив їх у касаційному порядку.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та встановив, що її подано із порушенням пунктів 4, 5 названої статті.
Обґрунтування доводів захисника зводиться до переоцінки фактичних обставин справи (оцінки судами обставин справи, показань свідків тощо), що не може бути предметом касаційного перегляду, оскільки касаційний суд виступає судом права, а не факту.
Крім того, захисник стверджує про неповноту досудового розслідування та судового розгляду, що призвело до неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК. При цьому захисник не наводить мотивів щодо неправильного застосування судами нижчих інстанцій закону України про кримінальну відповідальність, як підстави для зміни чи скасування судових рішень касаційним судом.
Зазначаючи про невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи, ненадання оцінки показанням ОСОБА_5 , необґрунтованість вирішення питання щодо речових доказів, тощо захисник просить скасувати рішення судів нижчих інстанцій з підстав, не передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Серед іншого, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник погоджується із кваліфікацією дій засудженого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 та ч. 3 ст. 185 КК. Водночас просить суд скасувати судові рішення нижчих інстанцій. Вимога про виправдання ОСОБА_5 у зв`язку із недоведеністю за епізодом вчинення закінченого замаху на грабіж за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК та попередні твердження захисника не узгоджуються між собою, оскільки є взаємовиключними. Зміст касаційної скарги суперечить ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Захисник неодноразово посилається на статті КПК, які стосуються провадження у суді апеляційної інстанції (ст. 409, 411 КПК тощо).
Захиснику необхідно використати положення КПК про провадження у суді касаційної інстанції, сформулювати свої вимоги відповідно до положень кримінального процесуального законодавства про межі перегляду, повноваження суду касаційної інстанції, вказати підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати захиснику.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3