Справа № 932/922/21
Провадження№ 1-кс/932/461/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001434, від 26.01.2021 року про відмову у задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001434, від 26.01.2021 року про відмову у задоволенні клопотання, яка мотивована тим, що в провадженні СД ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження 0001434 від 21.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. 18 січня 2021 року адвокатом ОСОБА_3 , що представляє потерпілу ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про проведення одночасного допиту. 26 січня 2021 року дізнавач СД Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у задоволенні клопотання одночасного допиту ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6 . Вважає таку відмову не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі.

Дізнавач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. Надала письмові пояснення, в яких просить розгляд скарги проводити за її відсутності, а також відмовити у її задоволенні, оскільки адвокатом не обґрунтовано, як саме дослідження причин розбіжностей у показаннях допитаних осіб призведе до отримання правдивих відомостей щодо предмету досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Розглянувши скаргу, дослідивши надані до скарги додатки, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001434 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

18 січня 2021 року представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до начальника СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням про проведення одночасного допиту потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 .

26 січня 2021 року дізнавач СД Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у задоволенні клопотання, оскільки не вбачається суттєвих розбіжностей в показаннях потерпілої та свідка.

Відповідно до ст.2КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, у ст. 12 Кримінального кодексу України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Як випливає із змісту ст. 215 КПК України, досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 КПК України дізнання здійснюють, зокрема, підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів органів Національної поліції.

Дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції України або уповноважена особа іншого підрозділу поліції, яка уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

Згідно ст.40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений: 1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; 4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі.

До матеріалів скарги долучено витяг з ЄРДР відповідно до якого правова кваліфікація кримінального правопорушення передбачена ч.2 ст. 190 КК України та визначено групу слідчих у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Проте як вбачається з постанови про відмову у задоволенні клопотання від 26.01.2021 досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Постанова в своїй описовій частині не містить відомостей про здійснення перекваліфікації кримінального правопорушення на кримінальний проступок. В своїх поясненнях дізнавач також не зазначила, яким чином та коли відбулася перекваліфікація кримінального правопорушення, актуальний витяг з ЄРДР в якому було б зазначено дану інформацію, а також визначено її як дізнавача, який здійснює досудове розслідування не надала.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Так зокрема п.7 ч.1 ст. 303 КК України передбачена можливість оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Враховуючи викладене, а також те що правова кваліфікація кримінального правопорушення визначеного у витязі з ЄРДР є злочином середньої тяжкості, а доказів здійснення перекваліфікації кримінального правопорушення на кримінальний проступок слідчому судді не надано, що в свою чергу свідчить про відсутність повноважень у дізнавача здійснювати досудове розслідування даного кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, а також розглядати клопотання заявлені учасниками цього кримінального провадження.

З урахування викладеного слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001434, від 26.01.2021 року про відмову у задоволенні клопотання - задовольнити.

Постанову дізнавача СД Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26.01.2021, в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001434, від 26.01.2021 року про відмову у задоволенні клопотання, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1