ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 347/774/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/278/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2020 року,-

ВсТАНОВИла:

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, по 21 серпня 2020 року включно.

Суд мотивував своє рішення тим, що існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 умисних тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, при цьому, останній, в зв`язку з кримінальним переслідуванням у цьому провадженні, виявляв намір втекти закордон або перебратися на непідконтрольні Україні окуповані території, обвинувачується у вчиненні ряду інших тяжких корисливих злочинів, тому дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, що обвинувачений може перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Суд вказав, що наведені ризики є дійсними та триваючими, підстави для продовження запобіжного заходу не відпали, інші запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 -адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Апелянт вважає, що суд не перевірив обґрунтованість обвинувачення, наявність зазначених прокурором ризиків та можливість обрання м`якшого запобіжного заходу.

Посилається на те, що висновки суду про наявність ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень нічим не підтверджені, а допитані свідки і потерпілі вказали, що не знайомі з ОСОБА_7 , спричинена матеріальна шкода їм відшкодована.

Вказує, що суд не взяв до уваги міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, який є одруженим, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, окрім того, визначений розмір застави є непомірним для обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала, яку оскаржує обвинувачений, постановлена колегією суддів 22 червня 2020 року у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню, в тому числі ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.2 ст.194, ч.3 ст.28, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, при розгляді питання доцільності продовження строку дії раніше обраного під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_7 інкриміновано вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів у складі організованої групи, зазначив про те, що у провадженні не допитані свідки, взяв до уваги наявність матеріалів проведених НСРД, які долучені стороною обвинувачення до кримінального провадження та підтверджують, у зв`язку з кримінальним переслідуванням у цьому провадженні, ОСОБА_7 виявив намір втекти закордон або перебратися на непідконтрольні України окуповані території, врахував, що відповідно до інформації в суді, у межах іншого кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду інших тяжких корисливих злочинів та злочину пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю, тому дійшов вірного висновку, що існують ризики, визначені в ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати свідків у даному кримінальному провадженні.

І хоч обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, дружину, яка не працює, на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, проте суспільна небезпека особи обвинуваченого та обставини, у яких він обвинувачується, не зменшилися.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання обвинуваченого не є можливим, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк до 60 днів.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України обвинуваченому, при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 550 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та, в подальшому, змінено на 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576300 грн., який достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді