ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/24/21 Справа № 216/5886/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0000301,-
за участю секретаря ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , відмовлено та обрано щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 09 січня 2021 року, з покладенням на нього наступних обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання/реєстрації та місця роботи;

- цілодобово не залишати приміщення будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду обґрунтовано тим, що наявні матеріали клопотання доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України; для завершення досудового розслідування у цьому провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні відповідних процесуальних дій; однак враховуючи те, що прокурором не доведено, що ризики, які існували під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились і продовжують існувати або з`явились нові, які виправдовують тримання його під вартою, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде пропорційним, зможе забезпечити виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.
В апеляції:
- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 07 січня 2021 року, без визначення розміру застави.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у клопотанні слідчого наведено наявні ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
- можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 одразу після вчиненого злочину поїхав з місця події, що свідчить про його намір уникнути кримінальної відповідальності за свій вчинок;
- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому провадженні, оскільки він проживає поряд з вказаними особами;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний будучи особою, раніше судимою за ч.2 ст. 121 КК України та звільненою від відбування покарання умовно-достроково, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин.
Вважає, що судом не було враховано схильність ОСОБА_6 до вчинення насильницьких дій, що ставить під загрозу життя та здоров`я громадян; що злочину вчинено із застосуванням вогнепальної зброї у публічному місці.
Вказує, що обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у смт. Широке, місцевий суд не перевірив кому належить вказаний будинок та чи надає власник згоду на відбуття домашнього арешту підозрюваним у його домі.
В запереченнях на апеляцію прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 вказує, що на сьогоднішній день дії підозрюваного кваліфіковано не вірно, вважає необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки ОСОБА_6 не вчиняв будь-яких дій проти громадського порядку, а відбувалася бійка. Вказує, що потерпілим було подано заяву, згідно якої жодних претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного він не має та просить щоб останнього не позбавляли волі, зазначивши, що він також винен у тому, що відбулося, та просив закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 .
Також захисник просить врахувати, що підозрюваний має позитивні характеристики з місця проживання, виховує малолітню дитину, має сім`ю, матір пенсіонерку, яка потребує догляду та піклування.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, подав до суду заяву, де повідомив, що він не може з`явитися так як знаходиться за кордоном. Підозрюваний ОСОБА_6 , просив розглянути справу за відсутності його захисника про що також надав відповідну заяву, а тому колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу за відсутності захисника ОСОБА_8 .
Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Згідно наданих матеріалів, в провадженні Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000301 відомості про яке 09.10.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

10.10.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.4 ст. 296 КК України.

11.10.2020 року Широківським районним судом Дніпропетровської області щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.12.2020 року, включно.

Керівником Криворізької місцевої прокуратури № 3 продовжено строк досудового слідства у кримінальному провадженні №0000301 до 3-х місяців, тобто до 09 січня 2021 року.

02.12.2020 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строків дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи доводи клопотання про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 199 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, дійшов до висновку про необхідність відмовити в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З даними висновками, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, оскільки вони повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що визначенні ризики при обранні запобіжного заходу- тримання під вартою не збільшилися, досудове розслідування продовжено до 09.01.2020 року. Підозрюваний має соціальні зв`язки: постійне місце проживання, на утриманні неповнолітню дитину, має родину, позитивно характеризується по місцю мешкання. Потерпілий не має до підозрюваного ніяких претензій і наполегливо просив звільнити підозрюваного з під варти.

Оскільки прокурором на момент розгляду клопотання та в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 181 КПК України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як він відповідає вказаним вище нормам закону і фактичним обставинам справи.
При ухваленні оскаржуваного судового рішення, судом враховано вимоги ст. 178 КПК України, обґрунтованість підозри в скоєнні умисного злочину підозрюваним, дані про його особистість, наявність та доведеність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Доводи прокурора в апеляції на те, що підозрюваний скоїв тяжкий умисний злочин не є само по собі обставиною, яка виправдовує продовження тримання його під вартою. Дана обставина розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.
Застосування до підозрюваного більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам вищевказаної норми закону, і зокрема правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України» і є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Сукупність наведених вище даних про особу підозрюваного дають підстави вважати, що ризики у виді переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення суттєво знизилися, а ризик у виді незаконного впливу на потерпілого та свідків перестав існувати.
Не заслуговують на увагу і твердження прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно визначив місцем перебування ОСОБА_6 під час запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 .

Як було встановлено під час розгляду справи у суді першої інстанції, підозрюваний ОСОБА_6 разом з дружиною, донькою та матір`ю проживають за вказаною вище адресою, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 15.10.2020 року та характеристикою на підозрюваного за місцем проживання.

Тому висновок суду про відбування ОСОБА_6 домашнього арешту за місцем його проживання, а не реєстрації, є законним та обґрунтованим.

Враховуючи в сукупності усі обставини, відмова судом у продовженні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою і застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту узгоджується і відповідає вимогам вищевказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ, та є достатнім і дієвим механізмом контролю поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування і відповідає завданням кримінального провадження.
За наведених обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не находить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів наведених прокурором в апеляції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196, 199 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4