Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4456/17
У Х В А Л А

"24" грудня 2020 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у судовому провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2017 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від суду, чинити незаконний вплив на свідків та потерпілих, продовжувати вчиняти інші злочини.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 09.09.2020 року запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено по 07.11.2020 року включно, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України .

У межах продовженого строку тримання під вартою справа не може бути розглянута по суті в силу об`єму доказів, які слід дослідити, зокрема необхідності в допиті свідків у справі, процесуальної поведінки учасників судового провадження.

З огляду на вищевказані обставини в ході з`ясування судом відповідно до вимог ст. 331 КПК України питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого прокурор вважає, що строк запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, оскільки ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Обвинувачений при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечують, посилаючись на тривалий час перебування обвинуваченого під вартою, недоведеність прокурором існування заявлених ризиків, оскільки прокурор у своїх клопотаннях не наводить нових обставин, які б вказували на існування заявлених ризиків та безпідставність окремих із заявлених ризиків, зокрема вчинення незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки судом допитані усі учасники судового провадження. Стверджують, що усі заявлені прокурором ризики ґрунтуються виключно на припущеннях.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала позицію захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд при вирішенні даного питання виходить з наступного.

Суд повністю погоджується з позицією захисту, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Саме тому вирішуючи питання щодо наявності підстав для доцільності продовження строку тримання під вартою, суд виходить з конкретних обставин даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу суд враховує існування обставин, які були встановлені раніше ухвалою слідчого судді та суду при продовженні терміну дії запобіжного заходу.

При цьому суд констатує, що наведені стороною захисту доводи, як підстави для зміни запобіжного заходу враховувалися судом при продовженні терміну дії запобіжного заходу в тому числі і та обставина, що міцні соціальні зв`язки не стали стримуючим фактором від вчинення протиправної поведінки та злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_4 . Будь-яких нових обставин, які б свідчили, що заявлені ризики зменшились чи зникли, суду не наведено.

На даний час з об`єктивних причин залишається не допитаним свідок ОСОБА_8 , який в ході судового розгляду вказував на вчинення тиску на нього з боку обвинуваченого.

Суд у сукупності із вказаними обставинами враховуючи також тяжкість та характер вчинених кримінальних правопорушень, які є насильницькими, і в тому числі проти життя людини приходить до висновку, що незважаючи на тривале перебування обвинуваченого під вартою, продовження строку тримання під вартою на даний час виправдано, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

За таких обставин на даній стадії судового розгляду суд приходить до переконання, що прокурором, доведено, що обставини, які вказують на наявність ризиків, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, що у свою чергу не дає підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу.

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто по 21 лютого 2021 року включно та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Обвинуваченого ОСОБА_4 доставити конвоєм в судове засідання на 02 лютого 2021 року на 15 год. 00 хв.
Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайсуд протягом семи днів з моменту проголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 29.12.2020 о 08 год. 50 хв. .

СуддяОСОБА_1