Справа №463/2568/20
Провадження №1-кс/463/1545/20
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
24 березня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львов ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 щодо неповернення майна,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, у якій просив визнати протиправною бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, вилученого при проведенні обшуку 17.03.2020 його автомобіля ЗИЛ 131 (д.н.з. НОМЕР_1 ), зобов`язавши слідчого повернути тимчасово вилучене під час обшуку майно.
Оглянувши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу та бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За змістом ч. 1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті171, частиною шостою статті173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно з вимогами ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, вищенаведені вимоги кримінального процесуального законодавства щодо звернення слідчого, прокурора з клопотанням про арешт стосується тимчасово вилученого майна, яким в розумінні ч.7 ст.236 КПК України є вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Отже, з аналізу вище наведених норм випливає, що речі та документи, які прямо зазначені в ухвалі про надання дозволу на обшук житла чи іншого володіння особи, не являються тимчасово вилученим майном.
Як встановлено, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2020 було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля заявника марки ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_1 , який був проведений слідчим 17.03.2020 та в ході якого було виявлено та вилучено майно згідно з переліком зазначеним в ухвалі, в тому числі майно, з приводу повернення якого заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою.
Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене в ході обшуку 17.03.2020 майно, не являється тимчасово вилученим, оскільки прямо зазначене в ухвалі про надання дозволу на обшук житла чи іншого володіння особи.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься в ч. 1 ст. 303 КПК України. Натомість бездіяльність слідчого щодо неповернення майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, окремому оскарженню під час досудового розслідування у порядку ст. 303 КПК Україна не підлягає.
Частина друга ст. 303 КПК України передбачає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Викладені у скарзі вимоги щодо визнання бездіяльності слідчого протиправною та повернення майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, не відповідають переліку, закріпленому у ч. 1 ст. 303 КПК України, відтак у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Враховуючи наведене, та, керуючись принципом диспозитивності і вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою. При цьому заявнику слід роз`яснити, що відповідна скарга може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст. 26, 303-309 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 щодо неповернення майна.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1