ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/404/20
Провадження № 1-в/210/74/20

"20" лютого 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника КВК №80 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 відносно засудженого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого: 19.10.2017 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,

про застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст.81 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 , відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області № 80, про можливість умовно-дострокового звільнення останнього від відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , оскільки останній сумлінним ставленняи до праці не довів свого виправлення.
Представник Криворізької виправної колонії № 80 ОСОБА_5 підтримав подання, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити подання начальника установи.

Суд, вислухавши, прокурора, представника колонії, засудженого, дослідивши клопотання, дослідивши особову справу засудженого, його індивідуальну програму, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі (ч.2, п.2 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Розглядаючи подання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 , та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.10.2017 року, за ч. 2 ст.185 КК України,тобто за умисний злочин середньої тяжкості, який ним було вчинено в період іспитового строку, призначеного вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за умисний тяжкий злочин.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.09.2017 року. З 02.03.2018 року по теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)». За період відбування покарання ОСОБА_4 має чотири заохочення: подяку від 05.10.2018 року за сумлінне ставлення до праці, подяку від 23.01.2019 року за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці, подяку від 12.04.2019 року за сумлінне ставлення до праці, та подяку від 08.01.2020 року за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці, стягнень не мав. Працевлаштований на об`єкті «Господарча обслуга» різноробітником.
Згідно довідки про доходи ОСОБА_4 за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року винагороду за працю не отримував.
Крім того, оскільки засуджений офіційно не працевлаштований на виробництві установи, трудових договорів з установою не укладав та із заробітної плати єдиний соціальний внесок не відраховувався, а тому відповідно до ст. 81 КК України не має відношення до праці.
Дані факти не можуть свідчити, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, представником адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» та засудженим, не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Також суд враховує, що п. 17 ППВСУ від 26 квітня 2002 р. зазначено, що судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання здійснює великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, під час судового засідання у справах цієї категорії суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, у тому числі й ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, тощо.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який офіційно не працевлаштований, отже жодних доказів, які б підтверджували той факт, що останній «сумлінно ставився до праці» немає, тяжкість злочину, який був скоєний ОСОБА_4 в період іспитового строку, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що аналізуючи дані про поведінку засудженого та ставлення його до праці за весь період відбування покарання, засуджений ОСОБА_4 лише стає на шлях виправлення, отже суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч. 1 п. 2, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 , відносно засудженого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст.81 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2020 року.

Суддя: ОСОБА_1