Справа № 185/2318/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0001781 від 13 вересня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, маючого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 12 грудня 2019 року, приблизно о 15 год. 00 хв., проходив поблизу буд. № 44/2, що по вул. Степового Фронту м. Павлограда, де на клумбі біля вказаного будинку помітив паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, масою 16,362 г.. Переконавшись, що дана речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого, заборонено - канабісом, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту для особистого вживання.
Далі, у цей же день, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав - підняв з землі паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, масою 16,362 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 14,503 г., (в перерахунку на суху речовину) та переніс за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав для особистого вживання без мети збуту.
У подальшому, 13.12.2019 року, у період часу з 15 год. 00 хв. до 17 год. 11 хв., співробітниками поліції було проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , в ході якого у приміщенні кухонної кімнати в навісній шафі було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 14,503 г. (в перерахунку на суху речовину).
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено, для особистого вживання без мети збуту.
Крім того, ОСОБА_7 , 20 січня 2020 року, близько 10 год. 30 хв., проходив біля буд. №74, що по вул. Соборній, м. Павлограда, де у дворі зазначеного будинку на землі побачив шприц, частково заповнений рідиною світло-жовтого кольору та, переконавшись в тому, що в зазначеному шприці знаходиться речовина, яка містить у своєму складі опій ацетильований, тобто особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого, заборонений, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Далі ОСОБА_7 у цей же день, тобто 20.01.2020 року, приблизно о 10 год. 35 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у дворі вищевказаного будинку, взяв собі та поклав до правої передньої кишені одягнутої на ньому куртки вищезазначений шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, тим самим, незаконно придбав, зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту.
У подальшому, 20.01.2020 року, об 11 год. 40 хв., в ході проведення поверхневої перевірки, проведеної в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», співробітниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області біля будинку № 107 по вул. Полтавській, м. Павлограда ОСОБА_7 добровільно видав знайдений ним шприц з рідиною світло-жовтого кольору масою 0,7920 г., яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, загальною масою 0,0171 г. (в перерахунку на суху речовину).
Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за:

- ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту;
- ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
31 березня 2020 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального злочину. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Крім того, обвинувачений показав, що він 12 грудня 2019 року, приблизно о 15 год. 00 хв., проходив поблизу буд. № 44/2, що по вул. Степового Фронту м. Павлограда, на клумбі біля вказаного будинку помітив паперовий згорток, відкрив його і побачив, що це марихуана. Вирішив залишити для себе для вживання і переніс по місцю проживання, де зберігав на кухні. Під час обшуку наркотики вилучили. З вагою погоджується.
Крім того 20 січня 2020 року, близько 10 год. 30 хв., проходив біля буд. АДРЕСА_3 , на землі побачив шприц, частково заповнений рідиною світло-жовтого кольору, підняв, понюхав і зрозумів, що це опій ацетильований, вирішив взяти собі. Поклав у кишеню для особистого вживання. У цей же день, в 11 год. 40 хв., його зупинили працівники поліції і він добровільно повідомив, що в нього наркотичний засіб та видав його. З вагою згоден.У вчиненому розкаюється.
Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів, вартості проведених експертиз та даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні злочинів за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції:

- ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується задовільно, обтяжуючі обставини відсутні.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, суд вважає, що узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням положень ст. 75 КК України буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 4082,26 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення експертиз наркотичних засобів.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 31 березня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, за які призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення експертизи наркотичних засобів у розмірі 4082 (чотири тисячі вісімдесят дві) грн. 26 коп..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази:

- паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 14,503 г. (в перерахунку на суху речовину),який здано до камери зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити;
- пластиковий шприц з рідиною світло-жовтого кольору масою 0,7920 г., яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, загальною масою 0,0171 г. (в перерахунку на суху речовину),який здано до камери зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1