02.03.2020
Справа № 639/4054/18
Провадження № 1-кп/642/424/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України
встановив:
30.01.2020 до Ленінського районного суду м. Харкова з Харківського апеляційного суду надійшов для розгляду вказаний обвинувальний акт.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України, у судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , у зв`язку зі щорічною відпусткою головуючого судді.
Прокурор вказав на доцільність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які наразі не зникли.
Обвинувачений щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання вартою поклався на розсуд суду.
Захисник підтримав думку свого підзахисного.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Як встановлено положеннями статті 331 КПК України, суд в судовому засіданні має право до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Суд враховує, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 спливає, судовий розгляд по справі Ленінським районним судом м.Харкова не розпочато, судове провадження не буде завершено до спливу такого строку, учасники процесу не допитані, ризики, які були встановлені ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли.
Зважаючи на вищевказані обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачається підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого або зміни запобіжного заходу на більш м`який, тому є доцільним продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд, -
ухвалив:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 30 квітня 2020 року включно.
Строк дії ухвали - по 30 квітня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Головуючий