Номер провадження: 11-сс/813/748/20
Номер справи місцевого суду: 947/9703/20 1-кс/947/4942/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 24.04.2020 р. про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000147 від 04.03.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскарженою ухвалою в рамках кримінального провадження №0000147 від 04.03.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт із забороною користування та розпорядження на вилучене майно, а саме на:

- аркуш паперу формату А4 з чорновими записами;

- грошові кошти в сумі 1500 доларів США номіналом по 100 доларів кожна з наступними серійними номерами: MB27209089N; НВ73182180І; НВ73182179І; KL51347677C; HD12671090B; KB29750767G; HF21250273C; FE37616327A; KB06168065P; AB26111161G; KB19392503Q; KB78477623J; KB54863413B; HB89376961A; HB89376924A;

- грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна з наступними серійними номерами KA53980829A; HB58421464K; FC17118705A; KL26244987D; KB51556288L;

- грошові кошти в сумі 22 205 грн.;

- мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», в корпусі чорного кольору.

Обґрунтовуючи задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вказане вище майно, слідчий суддя прийшов до переконання, що наявні правові підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів, а не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В поданих апеляційних скаргах, які є аналогічними за своїм змістом, захисник ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_7 зазначили, що не погоджуються із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступні обставини:

- ні підозрювану, ні її захисника не було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, чим було порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки сторона захисту була позбавлена можливості надати суду свої докази для заперечення наведених у клопотанні обставин;

- відсутні обґрунтування та докази, що вилучені та арештовані грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом по 100 доларів США, а також грошові кошти в сумі 22 205 грн. стосуються факту вчинення зазначеного кримінального провадження, натомість, зазначені грошові кошти належать на праві приватної власності гр. ОСОБА_10 , були позичені підозрюваною ОСОБА_7 та остання повинна була їх повернути, відповідно до наявної інформації в протоколі обшуку, 23.04.2020 р.;

- вищевказані грошові кошти та мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» були вилучені у підозрюваної під час її особистого обшуку;
- органом досудового розслідування фактично не було здійснено жодних процесуальний дій на збір доказів щодо причетності арештованих коштів до зазначеного кримінального провадження.

Посилаючись на викладені обставини, підозрювана та захисник просять ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна з серійними номерами KA53980829A; HB58421464K; FC17118705A; KL26244987D; KB51556288L та грошові кошти в сумі 22205 грн., постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на вищенаведені грошові кошти, а в іншій частині ухвалу залишити без змін.
Окрім того, підозрювана також просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», в корпусі чорного кольору.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали доводи апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 2 зазначеної норми передбачає, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді, вона вищевказаним положенням кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Стаття 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 134 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
Проте, всупереч вищевказаним нормам закону, з матеріалів провадження вбачається, що ані підозрювана ОСОБА_7 , у якої було вилучене арештоване в подальшому майно, ані її захисник не були належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
В матеріалах міститься лише лист старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про те, що остання повідомила підозрювану ОСОБА_7 про розгляд клопотання про накладення арешту на майно (а.с. 66), проте не має жодних сповіщень підозрюваної або її захисника з боку суду про точну дату, час та місце проведення розгляду.
Будь-яких даних щодо необхідності розгляду зазначеного клопотання без виклику підозрюваної або її захисника для забезпечення арешту майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, органом досудового розслідування слідчому судді суду 1-ої інстанції надано не було.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно без належного повідомлення підозрюваної ОСОБА_7 або її захисника про дату, час та місце проведення розгляду всупереч вищевикладеним вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України, що призвело до порушення права на захист останньої та перешкодило суду, ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення та, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання слідчого іншим слідчим суддею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для розгляду та надання оцінки доводам підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника щодо відсутності обґрунтування та доказів того, що вилучені грошові кошти причетні до зазначеного кримінального провадження, оскільки за результатами нового судового розгляду клопотання слідчого про арешт майна, на підставі аналізу всіх обставин та врахування вимог закону, слідчий суддя зобов`язаний, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, врахувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна, а також можливість його використання як доказу в кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційних скарг підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , скасування ухвали слідчого судді як постановленої з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та призначення нового судового розгляду клопотання слідчого ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 24.04.2020 р. про накладення арешту на майно та кошти, зазначені в мотивувальній частині ухвали, в межах кримінального провадження №0000147 від 04.03.2020 р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про арешт тимчасово вилученого 23.04.2020 р. у гр. ОСОБА_7 майна в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4