Справа №-613/373/20 Провадження №-1-кп/613/118/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000114 від 24 лютого 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, працюючого оператора котельні Улянівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Богодухівської районної ради Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 21 лютого 2020 року близько 20-00 години, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись неподалік від домоволодіння АДРЕСА_1 в ході сварки із ОСОБА_5 , що сталася на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно схопив обома руками ліву руку ОСОБА_5 , силоміць стиснув та вивернув її, після чого наніс один удар долонею правої руки в область губ та щелепи зліва останньої, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівої гілки нижньої щелепи, саден та синця в області тильної поверхні лівої кисті, які згідно висновку експертизи №12-14/34-БГ/20 від 24.02.2020 року за ступенем тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що він 21 лютого цього року близько 20-00 години знаходився на вул.Центральній с.Воскресенівка, де між ним та ОСОБА_5 відбулася сварка, в ході якої він наніс їй удар долонею по щоці, утримував її за ліву руку. Підтвердив, що події відбувалися саме так, як вказано в обвинувальному акті.
Потерпіла та її представник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, потерпіла надала заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності її представника. Зазначила, що не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнила, що наслідки розгляду справи згідно даної статті їй відомі та зрозумілі. Вказала, що стосовно міри покарання згодна із запропонованим видом та терміном покарання прокурором, який підтримує обвинувачення.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні і кваліфікує його дії за ст.125 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, одружений, має двох неповнолітніх дітей, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати підсудному ОСОБА_4 покарання за ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя