Справа № 159/6501/18 Провадження №11-кп/802/58/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.286 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2019 року, яким -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянка України, з середньою спеціальною освітою, неодружена, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, несудима; -
визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі двохсот десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3570 гривень.
Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 6719 грн. 73 коп., витрачених закладом охорони здоров`я на лікування ОСОБА_9 , яка потерпіла від злочину.
Вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази.

В С Т А Н О В И В
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 , визнано винною та засуджено за те, що вона 09 серпня 2018 року близько 06 години 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Дачія», р.н.з. НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 80 км/год в м. Ковелі по вул. Ярослава Мудрого від вул. Достоєвського в напрямку вул. Брестської. Проїжджаючи навпроти приміщення шиномонтажу, що за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Ярослава Мудрого, 38А, проявила безпечність та неуважність, не вибрала безпечної швидкості руху, в результаті чого, не справилась з керуванням і допустила занос та виїзд на праве по напрямку руху узбіччя де допустила зіткнення з електроопорою та пилососом самообслуговування для прибирання автомобілів, які знаходились на території станції технічного обслуговування, що за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Ярослава Мудрого, 42.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Дачія», р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичного експерта № 271 від 25 жовтня 2018 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритих вивихів 1, 11 пальців лівої стопи, відкритих переломів 11 плюсневої кістки лівої стопи зі зміщенням та 1У плюсневої кістки лівої стопи, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 2.3 б), 2.9 а), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України.
У поданій на вирок апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, оскаржує вирок через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Вказує, що при призначенні покарання, судом не було враховано обставини вчинення злочину та ступінь суспільної небезпеки. Також вказує про не зазначення в вироку суду даних про відсутність судимостей та рішення про цивільний позов прокурора. У зв`язку із цим, просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала апеляцію, міркування обвинуваченої, захисника та потерпілої, які заперечили доводи скарги, перевіривши всі доводи та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України та доведеність її винуватості у вчиненні злочину є правильними і грунтуються на зібраних у встановленому порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників провадження не оспорюються.

Що ж стосується призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, то апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при його призначенні не в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, що стосується непризначення додаткового покарання, тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Суд, згідно ст.65 КК України, призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, апеляційний суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, наслідки від його вчинення та дані про особу винної. Зокрема враховує те, що ОСОБА_7 вчинила необережний злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до злочинів середньої тяжкості, те, що він вчинений внаслідок грубого порушення ПДР в стані алкогольного сп`яніння (а.к.п. 89), наслідки, які настали внаслідок його вчинення заподіяння потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Разом з тим апеляційний суд враховує і особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в повному обсязі відшкодувала завдану потерпілій шкоду, яка в ході судового розгляду ствердила про відсутність до обвинуваченої претензій майнового та морального характеру, а також думку самої потерпілої щодо призначення не суворого покарання.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а до обставин, які пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з необхідністю призначення обвинуваченій ОСОБА_7 основного покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 210 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, апеляційний суд врахувавши обставини справи, а також доводи сторони обвинувачення щодо відсутності підстав для незастосування до обвинуваченої додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.286 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Крім того, заслуговує на увагу апеляційного суду посилання сторони обвинувачення щодо незазначення в вироку суду першої інстанції даних про відсутність судимостей та рішення про цивільний позов прокурора.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 414 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 210 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 3570 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Цивільний позов прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_10 про відшкодування на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 6719,73 грн., витрачених закладом охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 6719 грн. 73 коп., витрачених закладом охорони здоров`я на лікування ОСОБА_9 , яка потерпіла від злочину.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді