16.07.2020
Справа № 522/3539/20
Провадження № 1-кп/522/1185/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 від 27.02.2020 року, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
ОСОБА_4 обвинувачується у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, за наступних обставин.
Так, 29 серпня 2016 року ОСОБА_4 , уклав договір доручення з директором ПП «Мода» ОСОБА_6 , відповідно до якого він зобов`язувався надати посередницькі послуги в органах державної влади та місцевого самоврядування з питань виготовлення, оформлення, погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, ОСОБА_4 достовірно розуміючи, що відповідно до вимог ст. 123 Земельного кодексу України земельна ділянка комунальної власності може бути передана у користування юридичній особі лише у разі наявності права власності на будівлі та споруди, які розміщені на ній, отримав від ПП «Мода» відповідний пакет документів для надання їх в подальшому до структурних підрозділів Одеської міської ради.

Однак, приблизно на початку вересня 2016 року, в період здійснення заходів, направлених на оформлення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 17-А, ОСОБА_4 , діючи на підставі договору доручення та довіреності від 29.08.2016 в інтересах ПП «Мода», усвідомлюючи, що право власності на будівлю дитячого садку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Виконкомом Одеської міської ради від 15.09.2006 року, вжив заходів, направлених на отримання завідомо підроблених документів, що свідчать про

нібито зміну цільового призначення зазначеного об`єкту нерухомості, залучивши при цьому невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Отримавши при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.08.2016 року, яка нібито була сформована приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та згідно з якою за ПП «Мода» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості у вигляді нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 17-А на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/12389/16ц від 18.07.2016 року , ОСОБА_4 07.09.2016 року звернувся на адресу Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради із заявою до якої долучив серед інших документів зазначену довідку.

Проте, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 не вчинялось жодної реєстраційної дії відносно об`єкта нерухомого майно у вигляді нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

Більш того, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна зазначений у наданій довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №01 відноситься до іншого об`єкта нерухомого майна.

Крім того, згідно даних Єдиного реєстру судових рішень та відповіді Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 вказана цивільна справа відсутня та заочне рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/12389/16ц від 18.07.2016 суддею ОСОБА_8 не виносилось.

У свою чергу, у поданій ОСОБА_4 завідомо підробленій Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.08.2016 фактично змінене цільове призначення об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 17-А, а саме з будівлі дитячого саду на нежитлову будівлю адміністративного призначення за для отримання земельної ділянки в оренду саме для експлуатації, обслуговування нежитлової будівлі адміністративного призначення, а не будівлі дитячого садку, однак зміни цільового призначення вищевказаного об`єкту нерухомості, на момент подачі ОСОБА_4 07.09.2016 заяви до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в законом установленому порядку не відбувалося.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ПП «Мода» станом на 07.09.2016 було зареєстровано право власності на будівлю дитячого садку, що розташована за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 17-А на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого Виконкомом Одеської міської ради від 15.09.2006 року.

На підставі вказаного завідомо підробленого документу Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 08.09.2016 на адресу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради направлено лист без додатків про можливість надання ПП «Мода» згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років для експлуатації, обслуговування нежитлової будівлі адміністративного призначення та благоустрою території за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 17-А, після чого Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було підготовлено проект рішення «Про надання дозволу ПП «Мода» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,1500 га за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 17-А для експлуатації, обслуговування нежитлової будівлі адміністративного призначення та благоустрою території», який 21.09.2016 затверджений рішенням Одеської міської ради.

Використання завідомо підробленого документа ОСОБА_4 , потягло за собою настання юридичних наслідків у вигляді прийняття Одеською міською радою рішення №1167-VII від 21.09.2016 «Про надання дозволу ПП «Мода» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,1500 га за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 17-А для експлуатації, обслуговування нежитлової будівлі адміністративного призначення та благоустрою території» та у подальшому, на підставі рішення Одеської міської ради №1669-VII від 08.02.2017 вказану земельну ділянку передано в оренду ПП «Мода».

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Позиція учасників судового розгляду.
Захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності, вказаного у ст. 49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав клопотання та не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності із вказаних підстав.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, яке карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті ( у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із постановою судді Касаційного кримінального суду Верховного суду по справі

№760/18016/15-к від 19.04.2019 року, "Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності."

Відповідно до ч.1 ст.49 КК обчислення строку давності починається з дня скоєння злочину. Часом скоєння злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння злочину, за ст.49 КК, слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.
З урахуванням того, що діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_4 , мало місце 07.09.2016 року, на даний час пройшло три роки з моменту вчинення злочину, а обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючих обставин, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-286, 288, 318-380, 372, 395 КПК України, суд -
у х в а л и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 від 27.02.2020 року - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000619 від 27.02.2020 року стосовно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1