Справа № 761/9787/20
Провадження № 1-кс/761/6075/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 120 191 000 600 045 20 від 11.10.2019 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України про визначення порядку зберігання речових доказів,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0004520 від 11.10.2019 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (група приміщень № 40), загальною площею 400,9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Шептицького (Луначарського), 4, які на праві власності належить ТОВ «КГС Інвест».
На обґрунтування клопотання зазначено, що службові особи ДП «Сетам», ПАТ «Укрсоцбанк», відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за попередньою змовою з іншими невстановленими особами та приватними структурами, здійснюють привласнення, розтрату майна Фірми «Т.М.М.» шляхом зловживання своїм службовим становищем.
У зв`язку з тим, що зазначені вище приміщення були предметом злочинних дій, з метою їх збереження як речового доказу, тобто запобігання можливості передачі та відчуження цих нежитлових приміщень, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2019 (справа № 761/49017/19) на них накладений арешт із забороною відчуження та розпорядження таким майном.
Водночас, на думку слідчого, на теперішній час виникла потреба передати наведені об`єкти нерухомості в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі Національне агенство), оскільки існує ймовірність відчуження нежитлових приміщень з № 1 по № 7 (група приміщень № 40) за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Шептицького (Луначарського), 4.
У судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити, оскільки вказані вище приміщення ТОВ «КГС Інвест» здає в оренду іншому суб`єкту господарювання, що, на думку слідчого, утворює загрозу його пошкодження та потягне зміну економічної вартості арештованого майна. Слідчий також не виключив існування ризику подальшого відчуження товариством зазначеного майна.
Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, дійшов висновку про таке.
Главою 2 КПК встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена законність (ст. 9 КПК).

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу.

Сукупність наведених норм кримінального процесуального законодавства, їх внутрішній, змістовний зв`язок доводять, що будь-які процесуальні рішення, дії слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинені під час досудового розслідування, мають відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2019 (справа № 761/49017/19) на нежитлові приміщення з № 1 по № 7 (група приміщень № 40), за адресою: АДРЕСА_1 , накладений арешт.
Вказаний захід забезпечення кримінального провадження застосований у зв`язку з тим, що перелічені об`єкти нерухомості незаконно вибули з володіння фірми «Т.М.М.» внаслідок зловживання службовими особами ПАТ «Укрсоцбанк» службовим становищем та свідомим заниженням ринкової вартості таких об`єктів з метою подальшого їх привласнення та реалізації іншим суб`єктам.
Таким чином, у зв`язку з тим, що об`єкти нерухомого майно були предметом злочинних посягань, з метою запобігання їх відчуження, щодо них застосований вказаний захід забезпечення кримінального провадження у частині заборони відчуження та розпорядження.
Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі його відсутності - за рішенням слідчого судді Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.
Наведене положення кореспондується з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», якою визначено, що на підставі ухвали слідчого судді Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
У силу ч.7 ст. 100 КПК відповідне клопотання сторони обвинувачення розглядається згідно із ст. 171-173 Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК клопотання про визначення порядку зберігання речового доказу має містити підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності передачі майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Таким чином, під час розгляду питання про порядок визначення зберігання речових доказів у виді нерухомого майна, ініціатор клопотання має довести, що існує реальна загроза відчуження, пошкодження чи знищення майна, про передачу якого клопоче слідчий.
Як зазначено вище, на нежитлові приміщення з № 1 по № 7 (група приміщень № 40), за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Шептицького (Луначарського), 4, накладений арешт із забороною відчуження та розпорядження цим майном.
Отже, наведеним рішенням слідчого судді ТОВ «КГС Інвест» обмежене у своєму праві вирішувати долю належного йому майна шляхом зміни його належності, тобто відчуження, стану або призначення.
Водночас, ТОВ «КГС Інвест», як власник арештованого майна відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України має право володіти та користуватися майном, тобто панувати над таким майном, експлуатувати його, отримувати від нього корисні властивості.
Викладені обставини спростовують наведені слідчим аргументи щодо наявності загрози відчуження ТОВ «КГС Інвест» належного майна у зв`язку з наявністю обтяження, накладеного через арешт цього майна, та загрози незаконної передачі товариством нежитлових приміщень у користування іншому суб`єкту, оскільки ТОВ «КГС Інвест» не обмежене у праві експлуатувати майно та отримувати від нього корисні властивості.
Таким чином, слідчим не доведене існування підстав для передачі належного ТОВ «КГС Інвест» Національному агентству для здійснення останнім управління таким майном з метою забезпечення його збереження або збереження його економічної вартості.
Крім того, слідчий суддя враховує, що передача в управління Національному агентству об`єктів нерухомості, належних ТОВ «КГС Інвест», обмежить останнього у здійсненні інших правомочностей товариства як власника власника та може потягнути блокування господарської діяльності суб`єкта господарювання.
Керуючись вимогами ст. 100, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчогоГСУ СБ України ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 120 191 000 600 045 20 від 11.10.2019 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: нежилих приміщень з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1