Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1222/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2018 року за №0000250 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2020 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вирок суду просить змінити, пом`якшити призначене йому судом покарання. Вказує, що щиро кається у скоєному.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України визначено остаточне покарання з врахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 23.05.2018 року шляхом часткового складення призначених покарань у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Зараховано у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України з 26.07.2016 по 02.08.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 23.05.2018 по день набрання вироком законної сили.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 2500 грн.

Як визнав суд, 01.12.2017 близько 11 години ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні готелю «Житомир», що на майдані Перемоги, 6, в м. Житомирі, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_9 , під час розмови ОСОБА_8 попросив у ОСОБА_6 зарядити свій мобільний телефон, марки «Redmy 4A Dual SIM, DUAL Stanby», моделі «Р-880», у корпусі сірого кольору.
У цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме вказаним мобільним телефоном. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_6 , отримавши у такий спосіб мобільний телефон ОСОБА_8 , повідомив останнього про повернення телефону через годину, хоча наміру повертати не мав. Отримавши телефон та утримуючи його телефон при собі, ОСОБА_6 місце скоєння злочину покинув та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності, є обґрунтованим та ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.190 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про призначення йому надмірно суворого покарання, колегія суддів не приймає до уваги.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд врахував, що він щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, думку потерпілого, який не наполягав на призначенні ОСОБА_6 суворого покарання, а тому суд обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, а остаточно до відбуття призначив покарання на підставі ст. 70 ч.4 КК України.

Покарання призначене обвинуваченому відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом`якшення про, що зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2020 року, щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді: