Справа № 487/3047/19
Провадження № 1-кп/487/258/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002231 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Наприкінці травні-початку червня 2018року в ранковий час(більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) , у ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_5 , визнанного винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 15.05.2019 року, виник єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, з метою власного незаконного збагачення.

Так, у вказаний час, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 22(мікрорайон Велика Корениха), яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну славу" є місцем поховання, таємно , з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, та з метою незаконного збагачення, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, заволоділи металевою огорожею, яка знаходилась в місці поховання та території кладовища, а саме на могилі померлого ОСОБА_7 .

В подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Крім того, наприкінці травні-початку червня 2018року в ранковий час(більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_5 виник єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, з метою власного незаконного збагачення.

Так, у вказаний час, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 22(мікрорайон Велика Корениха), яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну славу" є місцем поховання, таємно , з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, та з метою незаконного збагачення, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, заволоділи металевою огорожею, яка знаходилась в місці поховання та території кладовища, а саме на могилі померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак в подальшому не змогли ним заволодіти з причини , які не залежать від їх волі.

Крім того, наприкінці травні-початку червня 2018року в ранковий час(більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_5 виник єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, з метою власного незаконного збагачення.

Так, у вказаний час, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 22(мікрорайон Велика Корениха), яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну славу" є місцем поховання, таємно , з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, та з метою незаконного збагачення, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, заволоділи металевою огорожею, яка знаходилась в місці поховання та території кладовища, а саме на могилі померлих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.297 КК України, а саме наруга над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, наруга над могилою, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, та наруга над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що наприкінці травні-початку червня 2018року в ранковий час він спільно із ОСОБА_5 вчинили три злочини. Так , перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 вони разом заволоділи металевою огорожею, яка знаходилась в місці поховання та території кладовища, а саме на могилі померлих ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Також , вони разом із ОСОБА_5 намагались викрасти майно на могилі померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 але лише пошкодили металевий стіл.

В скоєному він щиро розкаявся.

Такі показання обвинуваченого надані суду без будь-якого примусу, у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння ним встановлених обставин кримінального правопорушення,їх добровільність та істинність його позиції, а покази обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а саме формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.

Потерпілі в судове засідання не з`явились.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, а саме протоколом огляду місця події від 02.07.2018 року , протоколом огляду місця події від 21.06.2018року та протоколом огляду місця події від 14.06.2018року, в ході яких оглянута місцевість, що розташована у с.В.Корениха м.Миколаєва, а саме кладовище , де виявлені сліди крадіжок на могилах.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття. Обставин,що обтяжує покарання судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання , межі санкції статті ч.3 ст.297 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до положення ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину , дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину свою визнав повністю, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та перебуває на обліку у Обласному наркологічному диспансері з 02.04.2014 року з діагнозом синдром залежності від алкоголю. Офіційно він не працює, характеризується посередньо.

З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_3 злочину, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства із призначенням покарання із застосуванням положень ст.75,ст.76 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.

Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вину свою визнав та щиро покаявся у скоєному, що свідчить про наявність усвідомленого бажання стати на шлях виправлення.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України,суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 4 років обмеження волі.

На підставі ст.75 та ст.76 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити строком на 1 рік, зобов`язавши його періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк із дня вручення їм копії вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1