ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 650/218/20
Провадження № 11-сс/819/291/20 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власників майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали провадження № 0000122 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 10 травня 2020 року про відмову в накладенні арешту вилученого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення Верхньорогачицького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме на трактор Т-156 (екскаватор), який пофарбований фарбою жовтого кольору, без номерних знаків, трактор "Беларус 892", без номерних знаків, з біркою на кабіні з відбитком (ТОВ Техноторг Дон № трактора 89204974 маса 4000, двигун № НОМЕР_1 , рік випуску 2016) причеп, номерний знак НОМЕР_2 , в якому знаходиться пісок, вагою близько 5 тон, відмовлено.

Не погодившись ухвалою суду прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно, як про те зазначено в клопотанні слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, апелянт вказує на те, що слідчий суддя у своєму рішенні про відмову у задоволенні клопотання допустив незастосування заходу забезпечення у виді арешту на майно, відносно якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно містить на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом злочину, транспортні засоби підтверджують факти та обставини, які встановлюються в ході досудового розслідування. Слідчий в клопотанні зазначив мету та достатні підстави, які обґрунтовують необхідність застосування такого забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Слідчий суддя не звернув увагу, що транспортні засоби без номерних знаків, що дає підстави власникам розпорядитися майном на свій розсуд та уникнути кримінальної відповідальності та відшкодування матеріальних збитків.

Таким чином, своїм рішенням слідчий суддя перешкоджає проведенню досудового розслідування кримінального провадження та безпосередньо позбавляє органи досудового розслідування можливості провести першочергові слідчі дії при розслідуванні кримінального провадження, без проведення яких, взагалі неможливо прийняти законного та обґрунтованого процесуального рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, на підтримання доводів апеляційної скарги, власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 09.05.2020 року було зареєстровано провадження № 0000122, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, за фактом того, що 09.05.2020 року о 12.38 працівниками СБУ Новокаховського району Херсонської області був встановлений факт незаконного видобутку піску на території колишнього кар`єра, який знаходиться на відстані близько 1 кілометра у західному напрямку від будинку №1 по вул. Корута в смт Верхній Рогачик Херсонської області. Видобуток піску проводився за допомогою екскаватора Т-156 та трактора "Беларус 892" з причепом.

Начальник Верхньорогачицького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області, майор поліції ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Каховської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на екскаватор Т-156 та трактор "Беларус 892" з причепом мотивуючи тим, що транспортні засоби мають значення речового доказу та є знаряддям вчинення злочину.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що прокурор не довів, що транспортні засоби відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Вимогами ст.ст. 171-173 КПК України встановлено вимоги до клопотання про арешт майна та порядок розгляду клопотання слідчим суддею.

Відповідно до вимог ч.2 п.5 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт цього майна, оскільки з даних матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності ризиків, правової підстави арешту, зокрема те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, як арешт зазначеного майна, що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку та на цьому етапі кримінального провадження, а також, прокурор не довів, що транспортні засоби відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Згідно із ч.6 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди - на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого вбачається, що цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлений та відсутня підозра будь яким особам, а трактор Т-156 (екскаватор), який пофарбований фарбою жовтого кольору, без номерних знаків, трактор "Беларус 892", без номерних знаків, з біркою на кабіні з відбитком (ТОВ Техноторг Дон № трактора 89204974 маса 4000, двигун № НОМЕР_1 , рік випуску 2016) причеп, номерний знак НОМЕР_2 , в якому знаходиться пісок, вагою близько 5 тон, не визнані речовими доказами.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що транспортні засоби без номерних знаків, і власники можуть розпорядитися майном на свій розсуд та уникнути кримінальної відповідальності та відшкодування матеріальних збитків є припущенням прокурора, які нічим не підтверджені.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону та відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, однак, прокурором не доведено наявність істотної та очевидної причини для утримання майна, а саме транспортних засобів та заборони ним розпоряджатися будь-яким чином, а тому є безпідставним застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту.

Зважаючи на викладене оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія судді не вбачає.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які стали б безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення колегія судді не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 171-174,404,407,422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Каховської місцевої прокуратури Херсонської області залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 10 травня 2020 року, якою відмовлено в накладенні арешту на майно, в межах кримінального провадження № 0000122 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.240 ч.2 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .