Справа № 467/316/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в смт. Арбузинка клопотання слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, внесеного в рамках кримінального провадження № 0000089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИВ :
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий ініціював розгляд питання про отримання ним права тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », посилаючись на те, що 28 лютого 2020 року до Арбузинського ВП звернувся ОСОБА_5 , який повідомив про учинення невідомими особами шахрайських дій шляхом обману та зловживання довірою.

Оскільки відомості за його заявою унесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, то наразі слідство, з метою установлення осіб, що причетні до події, має потребу у доступі до документів, які містять банківську таємницю, як то, про рух грошових коштів на рахунку ( із зазначенням номера), власника відповідної картки і здійснення усіх банківських операцій з її використанням, а також до фото та відео матеріалів із банкомату, за допомогою якого здійснювалось зняття коштів за період з 23 січня 2020 року і по день пред`явлення відповідної ухвали слідчого судді.

Позиція учасників провадження

В судовому засіданні слідчий унесене клопотання підтримав і просив задовольнити його з підстав, що викладені у мотивувальній частині письмового звернення.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався при розгляді внесеного йому клопотання

Слідчий суддя, у свою чергу, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), виходив із такого.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і тимчасовий доступ до речей і документів регламентовані Главою 10 «Заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування» та Главою 15 «Тимчасовий доступ до речей і документів» Кримінального процесуального Кодексу України.

Так, в силу п.5 ч.2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ є заходом забезпечення кримінального провадження, який, у свою чергу, застосовується з метою досягнення дієвості того чи іншого провадження ( ч.1 ст. 131 КПК України).

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, серед іншого, не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( п.1 ч.3 ст. 132 КПК України).

Відповідне клопотання сторони обвинуваченого імперативно має відповідати вимогам, що регламентовані ч.2 ст. 160 КПК України, як то, містити у собі : 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Однак, у цьому випадку суб`єкт звернення не дотримався цих вимог і подав клопотання, яке не містить викладу обставин кримінального правопорушення, даних про можливість використання як доказів відомостей, що містяться у запитуваних слідством документах, а також неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, оскільки, як зазначив сам слідчий, потрібні йому документи містять охоронювану законом таємницю.

Водночас, згідно ч.6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Однак, цей раз слідчий не те що не довів цих обставин, а й навіть не зазначив їх у своєму клопотанні.

Таке дає стверджувати про те, що воно не відповідає вимогам закону і на його підставі неможливо приймати процесуальних рішень.

Крім того, згідно п.1 ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Між тим, на виконання цієї вимоги закону, тобто, на доведення обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий додав лише протокол допиту потерпілого.

А таке не дає слідчому судді вважати, що обґрунтована підозра, як одна із підстав застосування такого роду заходу забезпечення кримінального провадження, дійсно існує, позаяк, особи, вказані потерпілим, слідством не перевірялись.

Отже, слідчий суддя, виходячи із засади змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і доведенні їх переконливості, вважає, що в задоволенні цього клопотання належить відмовити через недодержання ініціатором судового розгляду норм п.1 ч.3 ст. 132, п.1,6 ч.2 ст. 160, ч.6 ст. 163 КПК України.

З цих мотивів, слідчий суддя, керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, що внесене в рамках кримінального провадження №0000089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1