печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на протиправні дії та бездіяльність Офісу Генерального прокурора, -
ВСТАНОВИВ:

12 травня 2020 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , подана в порядку ст. 572 КПК України на протиправні дії та бездіяльність Офісу Генерального прокурора, з вимогою: визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора щодо розгляду запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.210.1 Кримінального кодексу РФ (зайняття вищого положення у злочинній ієрархії); визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, як центрального органу щодо видачі ОСОБА_4 у вигляді негайного не прийняття рішення про звільнення ОСОБА_4 зі слідчого ізолятора, припинення екстрадиційного арешту та припинення процедури видачі (екстрадиції) ОСОБА_4 ; зобов`язати Офіс Генерального прокурора негайно припинити екстрадиційну перевірку запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.210.1 Кримінального кодексу РФ (зайняття вищого положення у злочинній ієрархії).
В обґрунтування поданої скарги зазначено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 у справі №947/7455/20 від 02 квітня 2020 року до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (інші дати народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.03.1955), було застосовано тимчасовий арешт на 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2020 р. вищевказана ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси була залишена без змін. Відмовляючи в задоволенні апеляційних скарг суд апеляційної інстанції виходив із того, що «стосовно ОСОБА_4 був застосований тимчасовий арешт, на теперішній час відсутній запит про його видачу, відповідно передчасним є твердження про те, що КК України не передбачає кримінальної відповідальності за злочин, за який запитано видачу затриманої особи».
16.04.2020 р. Генеральна прокуратура Російської Федерації своїм листом-запитом за вих № 81/3-1387-2019 звернулась до Офісу Генерального прокурора України із проханням про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.210.1 Кримінального кодексу РФ (зайняття вищого положення у злочинній ієрархії).
Всупереч імперативним вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 573 КПК України Офісом Генерального прокурора України було розпочато розгляд вищевказаного запиту та екстрадиційну перевірку процедури видачі (екстрадиції) ОСОБА_4
05.05.2020 р. керівником Одеської місцевої прокуратури №2 було скеровано до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4
08.05.2020 р. слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 вищевказане клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 було задоволено, застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу органам Російської Федерації.
Своє рішення слідчий суддя мотивувала тим, що «доводи захисників, стосовно того, що злочин за який розшукується ОСОБА_4 , не передбачений законом України, н приймаються до уваги судом, оскільки вони мають значення і повинні бути оцінені в процесі екстрадиційної перевірки прокуратурою, після надходження і вивчення відповідних документів про видачу особи від запитуваної сторони».
Вищевказані висновки слідчих суддів Київського районного суду м. Одеси, Малиновського районного суду м.Одеси, Одеського апеляційного суду об`єктивно є «грубим судовим свавіллям», а ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.05.2020 р. на теперішній час підлягає апеляційному оскарженню з мотивів наявності у слідчого судді імперативного обов`язку, передбаченого ч.7 ст.584 КПК України, перевірити запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
В той же час, враховуючи, що деякі із вищеперелічених рішень не підлягають подальшому оскарженню, відновлення порушених внаслідок «грубого судового свавілля» знайде своє відображення в позовах проти України до ЄСПЛ та дисциплінарних провадженнях.
Вищевказані обставини наведені виключно з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження даної безпрецедентної ситуації. Натомість дана скарга стосується виключно дій та бездіяльності Офісу Генерального прокурора.
Представник особи, яка звернулась зі скаргою адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідмолявся належним чином, в прохальній частині скарги просив проводити засідання за його відсутності.
Прокурор Офісу Генерального прокурора в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Прокурор ОСОБА_8 до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, щодо задоволення заявлених вимог заперечувала в повному обсязі, оскільки вказані вимоги вже були предметом розгляду у справі № 757/18929/20-к.
Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 542 КПК У країни, на яку посилається скаржник, визначене поняття міжнародного співробітництва, яким охоплюється міжнародна правова допомога при проведенні процесуальних дій, видача (екстрадиція) осіб, тимчасова їх передача, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків.
Зазначені форми міжнародного співробітництва регламентовані окремими главами КПК України.
Так, главою 44 регламентована видача осіб, 45 - перейняття кримінального переслідування, 46 - визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, а главою 43, де міститься положення ст. 572 КПК України, і на яку посилається скаржник як на правову підставу для оскарження дій та/або бездіяльності ОГП, регламентована міжнародно правова допомога при проведенні процесуальних дій.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Разом з тим, як встановлено, судом, вказані вимоги були предметом розгляду та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у справі № 757/18929/20-к у задоволені скарги відмовдено.
За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки дані вимоги суб`єкта звернення вже були предметом розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на протиправні дії та бездіяльність Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1