Номер провадження: 11-сс/813/254/20
Номер справи місцевого суду: 946/479/20 1-кс/496/213/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 р. по кримінальному провадженню №0000147 від 24.01.2020 р., якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не маючого освіти, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.07.2007 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2. ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 23.04.2009 р. Болградським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 3 місяців арешту;

- 03.11.2011 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 08.12.2012 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 25.04.2019 р.

- на теперішній час відносно якого в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області знаходиться на розгляді кримінальне провадження №0002307 від 07.11.2019 р. за ч. 2 ст. 186 КК України, рішення по якому не прийняте,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання ст. слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 та відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною цілодобово залишати місце свого проживання.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався в своїй ухвалі на обґрунтованість, пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, наявність постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та повне визнання вини підозрюваним, завдану шкоду на загальну суму 691, 41 грн., тому слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час знаходження на домашньому арешті по іншому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому вважав недоведеною наявність достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КК України не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 зазначив, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з наступних підстав:
- суд не врахував, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, не працевлаштований, єдиним способом заробітку останнього є вчинення аналогічних злочинів;
- судом не надано належної оцінки тій обставині, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні корисливого злочину у період встановленого відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту;
- судом не враховано засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (№22) з визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу у вигляді 10 розмірів мінімальної заробітної, тобто 47230 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваний ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі строком до 5 років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги те, що прокурором питання обґрунтованості підозри в апеляційній скарзі не заперечувалось, колегія суддів вважає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК Українизнайшла своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого в оскаржуваній ухвалі від 29.01.2020 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, в останнє відбував покарання реально та відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2019 р. постановленої в рамках розгляду клопотання слідчого по кримінальному провадженню №0002307 від 07.11.2019 р. відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 21.01.2020 р.

Однак, знаючи про дію вказаної ухвали, підозрюваний ОСОБА_7 знову вчинив корисливий злочин, при цьому порушуючи умови цілодобового домашнього арешту.

Зважаючи на що, колегія суддів вважає, що слідчим суддею не враховані зазначені обставини, хоча й вони знайшли своє відображення в мотивувальній частині ухвали, однак слідчий суддя необґрунтовано зазначив про можливість застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки беручи до уваги обставини його вчинення, застосований до нього аналогічний запобіжний захід в рамках іншого кримінального провадження не сприяв дотриманню ним обов`язків, передбачених діючим КПК України.

Зазначені обставини свідчать про те, що підозрюваний є особою, схильною до систематичного вчинення кримінальних правопорушень, а його неодноразове засудження, в тому числі й з випробуванням, не призвело до належних висновків, адже він продовжує вести асоціальний спосіб життя, а вчинення ним даного кримінального правопорушення під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні жодним чином не свідчить про те, що такий запобіжний захід зможе запобігти вчиненню ним нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора підтверджуються відповідними матеріалами, дослідженими у суді апеляційної інстанції, а слідчий суддя не об`єктивно поставився до зазначених обставин справи, даних про особу підозрюваного та загалом зазначивши про наявність обставин, що характеризують особу, дійшов не правильного висновку про те, що під час досудового розслідування відносно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів справи випливає, що обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні.

Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», з 01 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 грн.

Визначаючи розмір застави, апеляційний суд враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, те що він не одружений, офіційно не працевлаштований, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає, що застава у розмірі 10 прожитковий мінімум для працездатних осіб достатньою мірою зможе гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (ч. 3 ст. 407 КПК України).

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Отже, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання ст. слідчого ОСОБА_8 слідчим суддею були допущені, перелічені вище, порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ст. слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування, із визначенням розміру застави, в межах п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 р., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор (№22)» строком до 27.03.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у межах 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020 грн.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: Одеський апеляційний суд, Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321; р/р UA1086720; банк: ДКСУ в м. Київ; МФО 820172.

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 24.02.2020 р., заставна сума за ОСОБА_7 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У разі внесення застави, підозрюваного ОСОБА_7 звільнити з-під варти негайно та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з іншим підозрюваними по даному кримінальному провадженню;

- здати слідчому, в зазначеному кримінальному провадженню на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить до 27.03.2020 р. включно.

Організацію виконання ухвали в частині доставки підозрюваного ОСОБА_7 в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор (№22)» покласти на прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено о 16 год. 27.02.2020 року в залі судових засідань №11 в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4