В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глушки, Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

- 22.07.1993 року, Білоцерківським міським судом Київської області, за ч. 1 ст. 215 КК України, до покарання у виді 2 років виправних робіт;

- 08.09.1995 року, Білоцерківським районним судом Київської області, за ч.2 ст. 140, ст. 206, ч. 1 ст.215-3, ст.42 КК України (1960 року), до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 18.10.2000 року, Білоцерківським районним судом Київської області, за ч.2 ст. 215-3, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України (1960 року), до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.06.2004 року, Білоцерківським міським судом Київської області, за ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 08.04.2005 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ст.15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 02.02.2006 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- 08.04.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 21.06.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі;

- 26.09.2013 року, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 роки 8 місяців позбавлення волі; 27.05.2016 року на підставі ухвали Ірпінського міського суду звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 2 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

в середині жовтня 2016 року, в темну пору доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи таємно від оточуючих, повторно, шляхом пошкодження скоби навісного замка на вхідних дверях в будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , незаконно проник всередину вказаного будинку, звідки таємно від оточуючих вчинив крадіжку майна: газового балона вартістю 380 гривень, електроплитки вартістю 190 гривень, тачки кустарного виробництва вартістю 807 гривень 50 копійок, належних потерпілій ОСОБА_6 .

Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном па власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1377 гривень 50 копійок.

Крім того, в кінці жовтня 2016 року, в темну пору доби, точної дати та часу не встановлено ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужою майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи таємно від оточуючих, повторно, шляхом віджиму вікна в будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , незаконно проник всередину вказаного будинку, звідки таємно від оточуючих викрав газовий балон вартістю 380 гривень, електрообігрівач вартістю 161 гривня 50 копійок, дві алюмінієві мантишниці вартістю 240 гривень кожна, таз алюмінієвий вартістю 142 гривні 50 копійок, належних потерпілому ОСОБА_7 .

Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1 164 гривні.

Крім того, ОСОБА_4 09.11.2018 близько 23.00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через хвіртку проник на частково огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , де шляхом демонтажу вікна веранди проник в середину вказаного будинку, звідки повторно, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вчинив крадіжку морозильника марки «Snaige» модель F245 серійний номер і 1704 А, вартістю - 5066,67 грн., апарату опалювального АОЖ-1,8, вартістю - 430,00 грн. та компресора від холодильника марки «Днепр 2 М», вартістю - 333,33 грн.,які по черзі переніс до власного домоволодіння.
Після вчення злочину ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинивпотерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 5830,00 гривень.
Крім того, 06.12.2018 близько 19.00 години, ОСОБА_4 , маючи намір на неконне збагачення за рахунок чужого майна, переліз через паркан та проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 . В подальшому, шляхом ривка відчинив двері горища вказаного житлового будинку та проник всередину, звідки повторно, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів здійснив крадіжку велосипеду марки «Україна», вартістю 825 грн.
В подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 825 гривень.
Крім того, 26.12.2018 близько 19.00 год., ОСОБА_4 проник на частково огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_12 . Де, в подальшому, шляхом пошкодження вхідних дверей проник в середину вказаного житлового будинку, звідки повторно, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів здійснив крадіжку відповідних речей, а саме: телевізора марки «Горизонт» ч/б, вартістю 316 грн. 67 коп.; телевізора марки «Сапфір» ч/б, вартістю 200 грн.; програвача платівок «Вега», вартістю 300 грн.; радіотелефону «Оріон», вартістю 120 грн., які надалі заніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 936 гривень 67 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в частині викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнав повністю, викладені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину та кваліфікацію за Кримінальним кодексом України не оспорює.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, захисник не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочинів, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин таємного викрадення чужого майна у вищевказаних потерпілих.

Зазначив, що вказані крадіжки скоював сам, у тверезому стані, речі переносив або перевозив додому, де зберігав. Навіщо він це зробив чітко пояснити не зміг, посилаючись, що веде такий спосіб життя. Стверджує, що щиро розкаявся у вчинених злочинах, запевнив суд, що зробив для себе належні висновки, просив суворо не накарати.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні крадіжок у потерпілих ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, та інше сховище, вчинене повторно.

Допитаний з приводу вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 обвинувачений спочатку дав показання, що на час вчинення злочину 26.12.2018, він вже перебував під вартою після зміни йому запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під варту. Однак після встановлення, що обвинуваченого було затримано поліцією 29.12.2018 року, змінив позицію та зазначив, що перебував по-за межами Білоцерківського району в м. Фастові. Більш конкретних обставин не зазначив. При цьому зазначив, що злочин скоїв його син, а він узяв відповідальність на себе. Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_12 його вина у вчиненні даного злочину доведена повністю наданими прокурором доказами у їх сукупності та дослідженими судом письмовими матеріалами справи, протоколами слідчих дій з додатками у вигляді технічних носіїв; висновками судових експертиз, зокрема:

Протоколом огляду місця події від 27.12.2018 року та ілюстрованої таблиці до нього, складеного в присутності понятих, за участю власника домоволодіння ОСОБА_12 , відповідно до якого об`єктом огляду є будинок по АДРЕСА_4 , в ході огляду якого було виявлено та зафіксовано факт пошкодження дверної рами вхідних дверей, біля вхідних дверей з лівої сторони на снігу виявлено сліди низу підошви чоловічого взуття (а.с. 9-16 том. 4).
Протоколом огляду місця події від 27.12.2018 року та фототаблиці до нього, складеного в присутності понятих, за участю власника домоволодіння ОСОБА_4 , в якому зафіксовано огляд приміщення приватного будинку за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 3 частини телевізору «Сапфір-401», 2 частини чорного кольору з двома електронними платами телевізору «Горизонт», в розібраному вигляді програвач платівок марки «Вега» квадратної форми, радіотелефон марки «Оріон», пара чоловічого взуття 42 розміру, велосипед марки «Аіст» синього кольору (а.с. 25-30 том. 4).
Висновком експерта № 8-3/58 від 28.01.2019 року, відповідно до якого наданий на дослідження слід низу взуття придатний для встановлення групової належності, але не придатний для ідентифікації слідоутворюючого об`єкта.

Наданий на дослідження слід низу взуття залишений взуттям по типу наданого на дослідження. (а.с. 62-68 том.4).
Протоколом огляду предмету від 27.12.2018 року, складеного в присутності понятих, відповідно до якого слідчим Білоцерківського ВПГУ НП в Київській області ОСОБА_13 в приміщенні ВП № 1 Білоцерківського ВП по вул. Привокзальна, 3а оглянуто предмети, вилучені в ході огляду місця події від 27.12.2018 будинку АДРЕСА_1 (а.с. 73 том. 4).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 31.01.2019 року, складеного в присутності понятих, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 за характерними ознаками які назвав перед проведення даної слідчої дії впізнав велосипед марки «Аіст», радіотелефон марки «Оріон», три частини телевізора «Сапфір» основні пластикові частини телевізору «Горизонт», в яких знаходять електронні плати, програвач платівок «Вега».(а.с. 74-75 том.4).
Висновком судово-товарознавчої експертизи № 375 від 30.01.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні телевізору марки «Горизонт» чорно-білого, придбаного у 1994 році, станом на 27.12.2018 з урахуванням зносу складає 316 грн. 67 коп.

Ринкова вартість бувшого у використанні телевізору марки «Сапфір» чорно-білого, придбаного у 1986 році, станом на 27.12.2018 з урахуванням зносу складає 200 грн. 00 коп.

Ринкова вартість бувшого у використанні програвачу платівок марки «Вега», придбаного у 1990 році, станом на 27.12.2018 з урахуванням зносу складає 300 грн. 00 коп.

Ринкова вартість бувшого у використанні радіотелефону марки «Оріон», придбаного у 2008 році, станом на 27.12.2018 з урахуванням зносу, складає 120 грн. 00 коп.(а.с. 79-83 том. 4).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 31.01.2019 року та відеозаписом до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , з якого видно, що ОСОБА_4 розповів та показав як приблизно о 23 годині вечора 26.12.2018 року, він разом зі своїм сином ОСОБА_14 , якому не розповів, що будинок за адресою АДРЕСА_4 чужий вчинив крадіжку майна, що належить ОСОБА_12 .. При цьому повідомивши, що викрадені речі належать ОСОБА_4 (а.с. 84-86 том. 4)
За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого суд виходить з оцінки показань обвинуваченого в судовому засіданні у сукупності з вищевказаними дослідженими доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченого в тій частині, що він не скоював крадіжки у ОСОБА_12 .

При цьому суд бере до уваги, що злочин у ОСОБА_12 , було скоєно саме у той період, коли обвинуваченому було змінено запобіжний з тримання під вартою на домашній арешт. Речі, які були викрадені у ОСОБА_12 були виявлені за місцем проживання обвинуваченого.

Суд також розцінює як неправдиві показання обвинуваченого в тій частині, що він обмовив себе, щоб дати можливість сину уникнути кримінальної відповідальності, так як насправді злочин скоював його син.

Як видно з протоколу слідчого експерименту від 31.01.2019 року та відеозаписом до нього, обвинувачений ще під час досудового розслідування, розповідаючи як скоював злочин, повідомив слідчого, що злочин він скоював не сам, а з сином, якому не повідомив, що скоює крадіжку з чужого будинку та ввів в його оману, що речі належать обвинуваченому.

Таке твердження обвинуваченого під час слідчого експерименту, з огляду на те, що його син ОСОБА_14 є дорослою людиною, має свою сім`ю, не має психічних вад здоров`я, викликає обґрунтований сумнів у суду, що у такий спосіб обвинувачений допомагав сину уникнути відповідальності, по суті вкриваючи його у вчиненні злочину групою осіб.
За таких обставин орган досудового розслідування в будь - якому разі повинен був перевірити версію вчинення злочину групою осіб та дати правову оцінку вказаним діям.
Однак, враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення слідство дійшло висновку про непричетність до вчинення крадіжки іншої особи крім обвинуваченого висунувши обвинувачення лише ОСОБА_4 .

Даних, що ОСОБА_4 звертався до органів поліції про вчинення злочину його сином ні стороною обвинувачення ні стороною захисту не подано.

Крім того органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що на початку жовтня 2016 року, в темну пору доби, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужою майна, переслідуючи корисливий мотив, таємно від оточуючих, повторно, шляхом пошкодження вікна в будинку АДРЕСА_5 , незаконно проник в середину вказаного будинку, що належить ОСОБА_15 , звідки вчинив крадіжку речей, належних останньому, а саме: антени телевізійної вартістю 190 гривень, каструлі алюмінієвої об`ємом 6 літрів вартістю 86 гривень, каструлі алюмінієвої об`ємом 15 літрів вартістю 215 гривень, відра оцинкованого вартістю 20 гривень, друшляка алюмінієвого вартістю 25 гривень,пилососу вітчизняного виробництва вартістю 475 гривень.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна поєднаного із проникненням у інше приміщення, шляхом пошкодження навісного замка проник в сарайне приміщення вище вказаного домоволодіння, звідки вчинив крадіжку: каністри об`ємом 5 літрів вартістю 28 гривень 50 копійок, возика садового вартістю 475 гривень, кабелю від зварювального апарату, загальною довжиною 23,5 метра, вартістю 587 гривень, електродрелі вітчизняного виробництва вартістю 285 гривень, бензотримера марки Форте БМК 1743 вартістю 736 гривень 50 копійок, що належали потерпілому ОСОБА_15 .

Після вчинення злочину, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 3123 гривні.

Щодо вчинення крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_15 обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини не визнав повністю, заперечив свою причетність до вчиненого злочину. При цьому щодо пред`явленого обвинувачення дав суду показання, що у жовтні місяці 2016 року він працював у приватному рибгоспі. Графік роботи був з 7 ранку до 19 год. вечора, день на роботі два дні вдома, а в сезон вилову риби працював кожного дня, а оскільки в жовтні був сезону вилову риби він майже кожного дня працював у рибгоспі. У той же період у його будинку приблизно два тижні проживав його син разом зі своєю співмешканкою. В кінці жовтня він після роботи приїхав додому і привіз рибу, яку зніс у льох та побачив там якісь мішки, присутності яких не надав значення, що було у мішках не дивився. На момент приїзду його син зі співмешканкою поїхали з його будинку, як він припускає за місцем їх постійного проживання в смт. Терезине Білоцерківського району. На наступний день до нього приїхали працівники міліції провели обшук виявили речі у мішку. Припускає, що крадіжку міг вчинити його син. Де зараз проживає син йому не відомо, оскільки у нього з ним зіпсувалися стосунки так син обікрав його будинок.

Доказуючи обставини, передбачені ст. 91 КПК України, прокурор надав суду як докази вчинення ОСОБА_4 крадіжки у потерпілого ОСОБА_15 письмові докази: протоколи слідчих дій та додатки до них у виді ілюстративних таблиць, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії, висновки судових експертиз.

Сторона захисту як на докази невинуватості ОСОБА_4 в суді посилається на показання обвинуваченого, протоколи слідчих дій та додатки до них, висновки експертиз.

Докази обвинувачення:

Заяву потерпілого ОСОБА_15 від 30.10.2019 року, з якої видно, що він просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому йому особу, яка в період з 17 год. 09.10.2016 по 10 год. 30.10.2016 шляхом пошкодження вхідних дверей будинку АДРЕСА_5 здійснила крадіжку майна, а саме: 8 алюмінієвих каструль, 2 відра, електродрель, хлібопічку,телевізор «Шарп», пилосос, каністру для бензину об`ємом 5л з бензином марки А-92, бензотример, садовий візок на одному колесі, зварювальний дріт 30 м, дві сокири велику і малу, ключі та викрутки радянського виробництва (а.с. 247 т.1)

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого видно, що відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_15 від 30.10.2019 внесені щодо ОСОБА_4 31.10.2019 о 09 год. 23 хв. (а.с. 243 т.1)
Протокол огляду місця події від 30.10.2016 року та ілюстративна таблиця до нього, складений в присутності понятих, в якому зафіксовано факт огляду будинку АДРЕСА_5 , під час огляду якого виявлено порушену обстановку в будинку та в літній кухні та розбите скло вікна в будинку. Виявлено та вилучено сліди фактури тканини (а.с. 23-29 т. 2).
Суд звертає увагу, що у протоколі огляду слідчим також зафіксовано показання потерпілого ОСОБА_15 щодо переліку викраденого майна.

Протокол обшуку від 31.10.2016 року та ілюстративна таблиця до нього, складений в присутності понятих та за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до якого місцем проведення обшуку є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку який проводився з 11 год. 00 хв. по 11 год. 40 хв. виявлено та вилучено білий поліпропіленовий мішок, в якому знаходилися: мідні кабелі в обмотці чорного та сірого кольору, подовжувач білого кольору, 2 алюмінієві каструлі з кришками, дрель вітчизняного виробництва. За будинком виявлено та вилучено одноколісну металеву тачку зеленого кольору. В будинку виявлено та вилучено металеву каністру зеленого кольору 5л, електроплитку білого кольору, антену від телевізора чорного кольору, подовжувач білого кольору, бензокосу марки «Темп», корпус від пилососа, металеве відро, електрообігрівач білого кольору, мішок, в якому знаходяться 5 алюмінієвих кришок від каструль, друшляк, дві маленькі алюмінієві каструлі. (а.с. 34-44 том. 2).
Протокол огляду предметів від 07.11.2016 року та ілюстрована таблиця до нього, в якому зафіксовано огляд заступником начальника СВ Узинського ВП Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 предметів, вилучених в ході проведення обшуку від 31.10.2016 будинку АДРЕСА_1 (а.с. 45-59 том. 2).

Протокол огляду місця події та ілюстративна таблиця до нього від 14.11.2016 року, складений в присутності понятих, відповідно до якого під час огляду території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено алюмінієвий таз, сокиру, ручка якої переломлена, два газових балона червоного кольору, на одному з яких маються сліди фарби блакитного кольору, алюмінієву мантишницю, бензокосу марки «FORTE» БМК-1743 (а.с. 69-74 том. 2).

Протокол огляду предмету від 15.11.2016 року та ілюстративна таблиця до нього, в якому зафіксовано огляд заступником начальника СВ Узинського ВП Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 предметів, вилучених в ході проведення огляду від 14.11.2016 будинку АДРЕСА_1 . При цьому слідчий в ході огляду встановив, що мотокоса марки «FORTE» БМК-1743 оранжевого кольору та в нижній частині має захисний щиток на якому відсутній один гвинт. (а.с. 75-79 том. 2).

Висновок судової товарознавчої експертизи від 10.11.2016 року, об`єктом дослідження якого є газовий балон V=50л, електроплитка двохканфорна, тачка одноколісна, кустарного виробництва ринкова вартість б/в майна, станом на 28.10.2016 року, становить 1377,50 (одна тисяча триста сімдесят сім гривень 50 коп.) (а.с. 96 том. 2).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 10.11.2016 року ринкова вартість б/в майна, станом на 24.10.2016 року, становить 8837,50 (вісім тисяч вісімсот тридцять сім гривень 50 коп.) (а.с. 99 том. 2).
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.10.2016 року, з якого видно що ОСОБА_4 було фактично затримано 31.10.2016 року о 12 годині 00 хв. та складено протокол 31.10.2016 року о 16 годині 00 хв. (а.с. 100-103 том. 2)

Дослідивши надані стороною обвинувачення вищенаведені докази суд дійшов висновку, що прокурором повністю і беззаперечно доведено, що дійсно мало місце проникнення до житла та іншого приміщення та таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_15 , що має ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Про вказане свідчить обстановка виявлена слідчим під час огляду місця події у домоволодінні за адресою по АДРЕСА_5 , проведеного 30.10.2016 року, яка зафіксована у протоколі огляду. Характер та механізм виявлених механічних пошкоджень майна у вигляді розбиття скла вікон та пошкодження навісного замка, порушення обстановки у будинку та сарайному приміщенні.

Водночас прокурором не доведено поза межами розумних сумнівів, що майно зазначене в обвинуваченні як викрадене у потерпілого ОСОБА_15 , дійсно перебувало у його власності та володінні.

При цьому суд звертає увагу на численні протиріччя щодо встановленого в ході досудового розслідування обсягу викраденого майна. Зокрема як видно з обвинувачення, крім іншого майна, ОСОБА_4 інкримінується викрадення бензотримера марки Форте БМК 1743, кабелів від зварювального апарату загальною довжиною 23,5 м, дві каструлі алюмінієві об`ємом 6 л та 15 л, візок садовий. Однак як видно з клопотання слідчого про арешт майна, у якому він обґрунтовує необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучене під час невідкладного обушку за місцем проживання ОСОБА_4 міститься посилання на протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 , який зазначає, що у нього крім іншого майна викрали бензокосу марки «Темп», 8 алюмінієвих каструль, мідний електричний дріт довжиною 30 м, візок будівельний.

Своєю постановою від 15.11.2016 року про приєднання до матеріалів кримінальної справи речових доказів, слідчий визнав речовими доказами по епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_15 бензокосу марки «Темп», дві маленькі алюмінієві каструлі, сокиру зі зламаною ручкою (а.с. 80-81 т.2) Водночас слідчий ще однією своєю постановою про приєднання до матеріалів кримінальної справи речових доказів від 15.11.2016 року визнав речовими доказами по епізоду викрадення майна у ОСОБА_15 бензотример марки «Форте» БМК, кабелі від зварювального апарату загальною довжиною 23, 5 м, дві каструлі алюмінієві 6 л та 15 л (а.с. 83 т.2) При цьому в мотивувальній частині викладаючи обставини вчинення злочину, слідчий зазначає перелік викрадених предметів у потерпілого ОСОБА_15 , який суттєво відрізняється за обсягом.

Крім того суд погоджується з доводами захисту, що стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів того, що майно, яке було вилучене у обвинуваченого належить саме потерпілому ОСОБА_15 . При цьому суд бере до уваги доводи захисту, що слідством не було проведено відповідних слідчих дій, направлених на встановлення вказаної обставини, зокрема шляхом проведення впізнання потерпілим своїх речей.

Наведені обставини ставлять під сумів твердження обвинувачення як щодо обсягу так і щодо конкретного викрадено майна у ОСОБА_15 , що є обов`язковою умовою доказування.

З метою усунення протиріч судом неодноразово викликався потерпілий ОСОБА_15 , однак останній до суду не з`явився показання не надав.

Стороною захисту заявлено клопотання про визнання протоколу обушку від 31.10.2016 недопустимим доказом, оскільки вказана слідча дія була проведена не у порядку та не у спосіб передбачений КПК України з грубим порушення вимог закону щодо процедури проведення обушку.

Оцінюючи з точки зору допустимості як джерело доказу протокол обшуку від 31.10.2016 року (а.с. 34-59 т. 2), складений заступником начальника СВ Узинського ВП Білоцерківського ВП ОСОБА_16 суд звертає увагу, що вказана слідча дія була проведена на підставі постанови слідчого від 31.10.2016 року в період з 11 год. 00 хв. по 11 год. 40 хв. за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданої суду постанови заступника начальника СВ Узинського ВП Білоцерківського ВП ОСОБА_16 від 31.10.2016 року слідчий прийняв рішення провести обшук за адресою проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , оскільки встановлено, що у період з 09.10.2016 по 31.10.2016 рік невстановлена особа проникла в будинок АДРЕСА_5 та вчинила крадіжку побутової техніки, посуду у потерпілого ОСОБА_15 . Як на правову підставу проведення обушку без ухвали слідчого судді слідчий посилається на положення ст. 233 КПК України, виділивши положення статті, яка передбачає право увійти до житла особи у випадку безпосереднього переслідування особи яка підозрюється у злочині. При цьому у постанові слідчий не навів жодної обставини, яка б свідчила, що мала місце підстава, вказана у постанові та яка б давала йому право на проникнення до володіння особи без ухвали слідчого судді, а лише обмежився наведенням змісту даної норми.

З огляду на вказане прокурору було запропоновано надати суду докази, що з боку працівників поліції мало місце безпосереднє переслідування ОСОБА_4 у зв`язку з підозрою його у вчиненні злочину. Прокурор заявив про відсутність у нього таких доказів або будь-яких даних у справі, які б вказували на даний факт.

Водночас суд звертає увагу, на ту обставину, що відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину його було фактично затримано 31.10.2016 року о 12 годині 00 хв. та складено протокол 31.10.2016 року о 16 годині 00 хв. (а.с. 100 т.2). Таким чином обшук за місцем проживання останнього у присутності обвинуваченого розпочато за годину до його затримання, що очевидно протирічить викладеним у постанові слідчого обставинам та узгоджується з показаннями обвинуваченого в тій частині, що коли він перебував вдома то до нього зайшли працівники поліції та почали проводити обшук.

Крім того як видно із заяви ОСОБА_15 останній її подав 30.10.2019 року не вказуючи про вчинення злочину ОСОБА_4 та не вказуючи конкретної дати вчинення злочину, що також не дає підстави зробити висновок про відсутність підстав для проникнення до житла особи без ухвали слідчого судді.

Незважаючи на те, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайсуду від 01.11.2016 року було задоволено клопотання слідчого про проведення обушку будинку та господарства за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , після його проведення суд за результатами оцінки усіх встановлених у суді вищевказаних обставин, процесуальних рішень слідчого, які не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, та які стали підставою для проведення слідчої дії, показань обвинуваченого щодо обставин його затримання та проведення обшуку у їх сукупності та взаємозв`язку, а також, виходячи з положень ст. 233, 234 КПК України, приходить до висновку, що слідчий незаконно проник до житла обвинуваченого та провів обшук без попереднього отримання ухвали слідчого судді.

Суд враховуючи викладене, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2016 року про надання дозволу на обшук, як доказ винуватості ОСОБА_4 , у пред`явленому обвинувачені у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в частині викрадення майна у потерпілого ОСОБА_15 дійшов висновку, що вказаний доказ стороною обвинувачення отриманий не в порядку встановленому КПК України: - без об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими слідчим суддею під час судового розгляду; без оцінки слідчим суддею наданих доказів відповідно до статті 94 КПК України та без наведення в ухвалі належних та достатніх мотивів та підстав її постановлення.
Вказані обставини є істотними, оскільки ст. 30 Конституції України та ст. 13 КПК України гарантовано недоторканність житла та іншого володіння особи, а проведення їх обшуку не допускається інакше як за вмотивованим рішенням суду.
З огляду на вищевказане суд, виходячи з положень ст.ст 86, 89, 92-94, 234, 235 КПК України визнає недопустимим доказом ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайсуду Київської області від 01.11.2016 року про надання дозволу на обшук за адресою АДРЕСА_1 .
Виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеної практики Європейського суду з прав людини, при визначенні допустимості чи недопустимості доказів суд застосовує Правило «отруєного дерева» та «плодів отруєного дерева», згідно з якими отруєне дерево дає отруєні плоди а отже визнання одного доказу недопустимим тягне невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі. Докази, отримані в результаті використання недопустимого доказу самі є недопустимими як докази.
Суд враховуючи викладене, визнає недопустимими та неналежними доказами винуватості ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину в частині крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_15 та відхиляє:
-Протокол обшуку від 31.10.2016 року та ілюстративну таблицю до нього, за адресою АДРЕСА_1 , оскільки вказана слідча дія проведена з порушенням суттєвих умов її проведення передбачених п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України оскільки потребувала попереднього дозволу суду без такого дозволу.
-Постанову слідчого про проведення невідкладного обушку від 31.10.2016 року, оскільки дане рішення прийнято всупереч положенням чинного КПК України за відсутності обставин передбачених ч. 3 ст. 233 КПК України.
-Речові докази вилучені в ході проведення обушку 31.10.2016 року, а саме: мідні кабелі в обмотці чорного та сірого кольору, подовжувач білого кольору, 2 алюмінієві каструлі з кришками, дрель вітчизняного виробництва, одноколісну металеву тачку зеленого кольору, металеву каністру зеленого кольору 5л, електроплитку білого кольору, антену від телевізора чорного кольору, подовжувач білого кольору, бензокосу марки «Темп», корпус від пилососа, металеве відро, електрообігрівач білого кольору, мішок, в якому знаходяться5 алюмінієвих кришок від каструль, друшляк, дві маленькі алюмінієві каструлі.
Оцінюючи з точки зору допустимості як джерело доказу протокол огляду місця події та ілюстративної таблиці до нього від 14.11.2016 року, території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено алюмінієвий таз, сокиру, ручка якої переломлена, два газових балона червоного кольору, на одному з яких маються сліди фарби блакитного кольору, алюмінієву мантишницю, бензокосу марки «FORTE» БМК-1743 суд звертає увагу, що вказана слідча дія була проведена зі згоди ОСОБА_17 , яка проживає в с. Глушки Білоцерківського району.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_17 є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 та при цьому вона не є володільцем майна за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за вказаною адресою проживає обвинувачений ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Таким чином мати обвинуваченого навіть за умови, якщо вона є власником житла не є тією особою, яка має право надавати згоду на проведення огляду житла оскільки воно не перебуває у її володінні.

За таких обставин суд, враховуючи викладене визнає недопустимими та неналежними доказами винуватості ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину в частині крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_15 та відхиляє:
-протокол огляду місця події та ілюстративної таблиці до нього від 14.11.2016 року, оскільки вказана слідча дія проведена з порушенням суттєвих умов її проведення, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, оскільки потребувала попереднього дозволу суду без такого дозволу.
-Речові докази, вилучені в ході проведення огляду 14.11.2016 року, а саме: таз, сокиру, ручка якої переломлена, два газових балона червоного кольору, на одному з яких маються сліди фарби блакитного кольору, алюмінієву мантишницю, бензокосу марки «FORTE» БМК-1743.
Даючи правову оцінку обвинуваченню в цій частині суд констатує, що прокурором не надані суду інші, крім вищенаведених досліджених в судовому засіданні доказів, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у пред`явленому обвинувачені у вчинені злочину, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, в частині викрадення майна у потерпілого ОСОБА_15 .

Доповнень від учасників судового засідання, у т.ч. прокурора не надійшло.

При цьому суд відповідно до норм КПК України не вправі витребувати, вимагати від сторони обвинувачення будь-які інші докази, ніж ті які надані, на підтвердження винуватості особи у вчинені злочину. Суду також не дозволяється збирання, витребування доказів у кримінальному провадженні з власної ініціативи.

Досліджені судом докази, як кожний окремо так їх сукупність, дозволяють суду зробити висновок про не доведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 крадіжки у потерпілого ОСОБА_15 за таких обставин за вказаним епізодом за кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, та інше приміщення, вчинене повторно його слід виправдати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчений умисний тяжкий злочин, проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди та те, що шкода частково усунута потерпілим шляхом повернення вкраденого майна.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, за вчинення злочинів проти власності, злочин у якому він обвинувачується вчинив в період невідбутої частини покарання під час умовно дострокового звільнення. Крім того, суд враховує, що частину злочинів обвинуваченим убуло скоєно в період зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, що свідчить що обвинувачений вперто не бажає ставати на шлях виправлення.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою із високою ймовірністю вчинення повторного злочину, а тому становить високу суспільну небезпеку для суспільства.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого в суді, який під час судового розгляду повторно скоїв нові злочини, суд не встановив обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, цивільний позов просила залишити без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_15 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, своєї правової позиці не висловили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним та іншими нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, розмір якого повинен бути максимальним.

Враховуючи, що обвинувачений скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд відповідно до вимог ст. 71 КК України зобов`язаний застосувати правила призначення покарання за сукупністю вироків. При цьому з огляду на ту обставину, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою в умовах СІЗО суд вважає за можливе не застосовувати принцип повного приєднання невідбутого покарання.

Цивільний позов ОСОБА_6 з огляду на позицію останньої слід залишити без розгляду

У зв`язку з виправданням обвинуваченого за епізодом викрадення майна у потерпілого ОСОБА_15 , цивільний позов останнього слід залишити без розгляду.

Крім того, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 2288 грн.

Речові докази по справі: слід фактури тканини упакований в паперовий пакет, два паперові конверти, в яких знаходяться два навісних замка, слід фактури тканини, що упакований в поліетиленовий пакет експертної служби № 1028745, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, необхідно знищити.

Речові докази: два подовжувача білого кольору, бензокосу марки «Темп», мішок, в якому знаходиться 5 алюмінієвих кришок від каструль та дві маленькі алюмінієві каструлі, сокиру зі зламаною ручкою, чоловіче взуття 42 розміру, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, необхідно повернути ОСОБА_4 .

Речові докази: антена телевізійна, каструля алюмінієва об`ємом 6 літрів, каструля алюмінієва об`ємом 15 літрів, відро оцинковане, друшляк алюмінієвий, частина пилососу вітчизняного виробництва, каністра об`ємом 5 літрів, возик садовий, кабелі від зварювального апарату, загальною довжиною 23,5 м, електродрель вітчизняного виробництва, бензотример марки «Форте БМК 1743», що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_15 , вважати повернутими потерпілому ОСОБА_15 .

Речові докази: електроплитку білого кольору, газовий балон червоного кольору, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_18 , вважати повернутими потерпілій ОСОБА_18 .

Речові докази: електричний обігрівач, газовий балон червоного кольору, алюмінієва мантишниця, таз алюмінієвий, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ: велосипед марки «Україна», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , вважати повернутим потерпілій ОСОБА_9 .

Речові докази: морозильник марки «Snaige» модель F245 серійний номер і 1704 А, апарат опалювальний АОЖ-1,8, компресор від холодильника марки «Днепр 2 М», що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , вважати повернутими потерпілому.
Речові докази: частина від телевізора «Сапфір», частина від телевізору «Горизонт», програвач платівок «Вега», чоловіче взуття 42 розміру, радіотелефон «Оріон», що знаходять на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, необхідно повернути потерпілому ОСОБА_12 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст.185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2013 року остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 18 грудня 2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_4 в місцях попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом даної справи з 31.10.2016 року по 25.10.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_4 в місцях попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом даної справи з 29.12.2018 року по 17.12.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в частині крадіжки у потерпілого ОСОБА_15 та виправдати його за не доведенням, що злочин, вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати в ДУ «Київський СІЗО».

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду

Цивільний позов ОСОБА_15 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн.

Речові докази по справі: слід фактури тканини упакований в паперовий пакет, два паперові конверти, в яких знаходяться два навісних замка, слід фактури тканини, що упакований в поліетиленовий пакет експертної служби № 1028745, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, знищити.

Речові докази: два подовжувача білого кольору, бензокосу марки «Темп», мішок, в якому знаходиться 5 алюмінієвих кришок від каструль та дві маленькі алюмінієві каструлі, сокиру зі зламаною ручкою, чоловіче взуття 42 розміру, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, повернути ОСОБА_4 .

Речові докази: антена телевізійна, каструля алюмінієва об`ємом 6 літрів, каструля алюмінієва об`ємом 15 літрів, відро оцинковане, друшляк алюмінієвий, частина пилососу вітчизняного виробництва, каністра об`ємом 5 літрів, возик садовий, кабелі від зварювального апарату, загальною довжиною 23,5 м, електродрель вітчизняного виробництва, бензотример марки «Форте БМК 1743», що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_15 , вважати повернутими потерпілому ОСОБА_15 .

Речові докази: електроплитку білого кольору, газовий балон червонного кольору, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_18 , вважати повернутими потерпілій ОСОБА_18 .

Речові докази: електричний обігрівач, газовий балон червоного кольору, алюмінієва мантишниця, таз алюмінієвий, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ: велосипед марки «Україна», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , вважати повернутим потерпілій ОСОБА_9 .

Речові докази: морозильник марки «Snaige» модель F245 серійний номер і 1704 А, апарат опалювальний АОЖ-1,8, компресор від холодильника марки «Днепр 2 М», що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , вважати повернутими потерпілому.
Речові докази: частина від телевізора «Сапфір», частина від телевізору «Горизонт», програвач платівок «Вега», радіотелефон «Оріон», що знаходять на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, повернути потерпілому ОСОБА_12 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1