справа № 462/2459/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законних представників потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт із угодою про примирення в кримінальному провадженні за № 0000048 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0000048 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 05.08.2019 р. близько 21 год. 35 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, заздалегідь не маючи на меті виконати зобов`язання, шляхом обману, вказавши на недостатність коштів для оплати послуг на поховання брата, що не відповідало дійсності, під виглядом позики незаконно заволодів грошима ОСОБА_4 у сумі 1000,00 грн., які потерпіла перерахувала на банківську картку ОСОБА_9 у ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , перебуваючи в той час за місцем праці у кафе «Делікатека», що по вул. Друкарській, 11 у м. Львові, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.08.2019 р. близько 22 год. 53 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, повторно, заздалегідь не маючи на меті виконати зобов`язання, шляхом обману, вказавши на недостатність коштів для оплати послуг на поховання брата, що не відповідало дійсності, під виглядом позики незаконно заволодів грошима ОСОБА_5 у сумі 1700,00 грн., які потерпіла перерахувала на банківську картку ОСОБА_9 у ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , перебуваючи в той час за місцем праці у кафе «Казка», що по вул. Лесі Українки, 33 у м. Львові, заподіявши потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.08.2019 р. близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, повторно, заздалегідь не маючи на меті виконати зобов`язання, шляхом обману, вказавши на недостатність коштів для оплати послуг на поховання брата, що не відповідало дійсності, під виглядом позики незаконно заволодів грошима ОСОБА_6 у сумі 1000,00 грн., які потерпіла перерахувала на банківську картку ОСОБА_9 у AT «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , перебуваючи в той час за місцем праці у кафе «Казка», що по вул. Лесі Українки, 33 у м. Львові, заподіявши потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.08.2019 р. близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, повторно, заздалегідь не маючи на меті виконати зобов`язання, шляхом обману, вказавши на недостатність коштів для оплати послуг на поховання брата, що не відповідало дійсності, під виглядом позики незаконно заволодів грошима ОСОБА_6 у сумі 1115 грн., які потерпіла перерахувала на банківську картку ОСОБА_9 у AT «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , перебуваючи в той час за місцем праці у кафе «Казка», що по вул. Лесі Українки, 33, заподіявши потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, 06.08.2019 р. приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи біля ресторану «Шекспір», що за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 144, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, вказавши, що для повернення раніше запозичених ним у потерпілої коштів, необхідним є внесення на його картку додаткових грошей, що не відповідало дійсності, незаконно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 у сумі 1700 гривень, заподіявши потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

29.04.2020 року між підозрюваним ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_4 , потерпілою ОСОБА_5 та її законним представником ОСОБА_7 , потерпілою ОСОБА_6 та її законним представником ОСОБА_8 було укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_10 визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України. Сторони кримінального провадження узгодили призначене покарання ОСОБА_9 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень, за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 гривень. Крім цього, згідно умов даної угоди її учасникам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав угоду про примирення, при цьому, повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Потерпіла ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх законні представники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просили затвердити угоду про примирення, зазначили, що узгодили строки відшкодування завданої шкоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим, потерпілими та законними представниками потерпілих, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю. Обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкцій ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_4 , потерпілою ОСОБА_5 та її законним представником ОСОБА_7 , потерпілою ОСОБА_6 та її законним представником ОСОБА_8 , призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, суд не вбачає.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 384, 472, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000048 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, укладену 29 квітня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_4 , потерпілою ОСОБА_5 та її законним представником ОСОБА_7 , потерпілою ОСОБА_6 та її законним представником ОСОБА_8 .

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 /одна тисяча сімсот/ гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 /одна тисяча сімсот/ гривень.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_1