ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/68/20 Справа № 173/3048/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000955 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року та задоволено клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 тривалістю шістдесят днів до 16 години 20 хвилин 23 лютого 2020 року включно, з визначенням застави в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень та покладенням відповідних обов`язків.
Згідно з оскарженою ухвалою ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини у великому розмірі за обставин, викладених в повідомленні про підозру.
При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов висновку, про доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, таких як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення.
Також, слідчим та прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , має можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, враховуючи тяжкість покарання, передбаченого за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, оскільки в судовому засіданні підозрюваний не зміг чітко пояснити ні за якою адресою він фактично проживає, ні за якою адресою зареєстрований. Підозрюваний пояснив, що має періодичну роботу як в м. Верхньодніпровську так і в м. Дніпрі, тому має можливість постійно змінювати своє місце перебування. У підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки на території Верхньодніпровського району, оскільки підозрюваний не має сім`ї, неповнолітніх дітей, наявність співмешканки не свідчить про сталість проживання підозрюваного в м. Верхньодніпровську, а за місцем мешкання матері в сел. Дніпровському підозрюваний не проживає. Також слідчий суддя вважає, що підозрюваний має можливість впливати на свідків кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, оскільки вину у вчиненому не визнає.
Вирішуючи питання застави, слідчий суддя вважав необхідним визначити її розмір в сумі 120 000 гривень, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить змінити запобіжний захід стосовно підозрюваного з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що матеріалами провадження не підтверджується кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме відсутні докази зберігання та перевезення наркотичного засобу та психотропної речовини з метою збуту. На його думку, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 186 КПК України, саме клопотання містить декларативний перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не наводиться жодного обґрунтування їх реальної наявності. Вважає, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Верхньодніпровськ, є раніше не судимою особою, має намір доводити свою невинуватість і не буде переховуватись від органів досудового розслідування. Також, зауважує, що у зв`язку з тим, що підозрюваний раніше не судимий, підозра у вчиненні злочину необґрунтована, то повинен застосовуватись більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України з покладенням відповідних обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час апеляційного перегляду оскарженого судового рішення встановлено, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги процесуального закону були дотримані.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема протокол огляду від 15.11.2019 року згідно якого вилучено з чорної сумки, яка належить ОСОБА_7 90 сліп-пакетів з речовиною білого кольору, 15 сліп-пакетів з речовиною рослинного походження, висновком експертизи № 1/8./6/4607 від 12.12.2019 згідно якого речовини вилучені згідно протоколу огляду містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, інші є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабіс. Про наявність кваліфікуючої ознаки з метою збуту, свідчить, зокрема кількість психотропної речовини та наркотичного засобу та спосіб їх фасування.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, спростовуються матеріалами провадження. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що об`єктивно існує ризик того, що підозрюваний має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не має постійного місця проживання, оскільки неодноразово змінював його, в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснював, що має періодичну роботу як в м. Верхньодніпровську, так і в м. Дніпрі, тому має можливість постійно змінювати своє місце перебування, у зв`язку з чим обґрунтовано дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Обґрунтованими є і висновки слідчого судді, що наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в саме впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, оскільки джерело придбання вказаних наркотичних засобів не встановлено.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання.
Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані про особу підозрюваного, який не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, не працює, періодично знаходиться то в м. Дніпро, то в м. Верхньодніпровську, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи початковий етап досудового розслідування, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Розмір застави, визначеної слідчим суддею відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо меж застави та є достатнім для гарантування виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків у разі внесення такої застави.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4