справа № 336/7626/19
пр. 1кп 336/373/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 секретарки судового засідання ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з Володимир-Волинським міським судом Волинської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів`я, Любомльського р-ну, Волинської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, є батьком неповнолітньої дитини, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2015 року наказом №129 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, призначено на посаду номера обслуги 6-ї гаубичної артилерійської батареї 2-го гаубичного артилерійського дивізіону та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошена часткова мобілізація та з 18 березня 2014 року настав особливий період, який діє по теперішній час.

16 жовтня 2015 року молодший сержант ОСОБА_4 , в умовах особливого періоду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), не з`явився вчасно з відпустки до розташування цієї ж частини згідно наказу командира військової частини (по стройовій частині) №280 від 16 жовтня 2015 року, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно був відсутній на службі до 02 березня 2016 року.

02 березня 2016 року молодший сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та приступив до виконання своїх службових обов`язків за посадою.

В подальшому, 10 березня 2016 року, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) №62 від 10.03.2016 року, молодшого сержанта ОСОБА_4 було виключено зі списків вказаної військової частини.

21 жовтня 2019 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України, повідомивши про викладені вище обставини.

Таким чином, ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на посаді номера обслуги 6-ї гаубичної артилерійської батареї 2-го гаубичного артилерійського дивізіону, у військовому званні «молодшого сержанта», діючи умисно, в порушення статутних вимог, в умовах особливого періоду, 16 жовтня 2015 року не з`явився вчасно з відпустки до розташування цієї ж частини згідно наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 №280 від 16 жовтня 2015 року, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від військової служби до 02 березня 2016 року.

Обвинувачений свою вину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав показання, які відповідні встановленим судом обставинам, згідно яких дійсно він проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) у військовому званні «молодший сержант», 16 жовтня 2015 року на власний розсуд, без поважних причин не прибув в місце постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_3 , та свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) не приймав до 02 березня 2016. 10 березня 2016 року його було виключено зі списків військовослужбовців вказаної військової частини. У вчиненому щиро розкаявся.

Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини, що відобразились у порушенні порядку несення військової служби, суд враховує і особу обвинуваченого, склад його сім`ї та стан здоров`я: одружений, має неповнолітню дитину, але фактично з сім`єю не проживає, надає матеріальну допомогу дитині, на обліку у лікарів не перебуває, не інвалід, тимчасово не працює, має постійне місце проживання. За місцем проходження служби надана негативна характеристика, але вона не містить дати її затвердження і особа, що її підписала, безпосереднім керівником обвинуваченого, згідно з його поясненнями, не був, тому суд не враховує її при призначенні покарання.

Крім того, встановлено, що хоча обвинувачений і вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, він свою провину визнав повністю та критично ставиться до вчиненого, судимостей не має. Ці обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного йому покарання за вчинений злочин, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Обвинуваченому у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався, речові докази і процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення надсилається для вручення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1