Справа № 182/655/17
Провадження № 1-кп/0182/210/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі об`єднане кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2016 № 0004929, 16.01.2018 № 0000137, 21.03.2019 № 0000766 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , останнім часом без постійного місця проживання, не працює, одружений, із середньою освітою, раніше судимий:
- 02.11.2005 Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 01.02.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі;
- 19.10.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 20.10.2009 звільнений умовно- достроково на невідбутий строк 1 рік 1 міс.19 днів;
- 28.05.2010 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 15.04.2013 по відбуттю строку покарання;
- 24.06.2016 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;
- 13.06.2019 Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 13.11.2019 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 17.12.2019 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України;
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 в 2016 році (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись в м. Нікополі Дніпропетровської області (точного місця в ході досудового розслідування не встановлено), знайшов посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , видане 26.11.2015 начальником управління персоналу, заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 та переніс його до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
В 2016 році (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на підроблення вищезазначеного посвідчення, з метою його подальшого використання.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою, умисно підробив посвідченні учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_7 26.11.2015 начальником управління персоналу, заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 , шляхом струминного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки та переклеювання в ньому своєї фотокартки замість фотокартки ОСОБА_7 .
Згідно висновку експерта № 13/2.3-569 від 22.12.2016 посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , видане 26.11.2015 начальником управління персоналу, заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 , виготовлене способом струминного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (струминного принтера, копіра тощо).
Таким чином ОСОБА_3 умисно підробив посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , видане 26.11.2015 начальником управління персоналу, заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 , з метою подальшого його використання.
Крім того, ОСОБА_3 13.12.2016 о 10.20 год. маючи підроблений документ - посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , видане 26.11.2015 начальником управління персоналу, заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 , знаходився у автобусі «Богдан» н.з. НОМЕР_3 маршруту № 16-а по пр. Трубників у м. Нікополі Дніпропетровської області, де при виході на автобусній зупинці «Соц.місто» умисно надав водію вищевказаного автобусу вказане посвідчення.
Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення є свідомо підробленим документом, умисно, з корисливих мотивів, використав його для несплати за проїзд.
Крім того, ОСОБА_3 13.12.2016 о 10.20 год. знаходився у автобусі «Богдан» н.з. НОМЕР_3 маршруту № 16-а по пр. Трубників у м. Нікополі Дніпропетровської області, де при виході на автобусній зупинці «Соц.місто» надав водію автобуса ОСОБА_6 посвідчення учасника бойових дій, в результаті чого, на підставі раптово виниклих неприязних відносин між ним та водієм вищевказаного автобуса виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 умисно наніс п`ять ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичного експерта № 35 від 27.01.2017, тілесні ушкодження у вигляді - черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми навколо правого ока, саден лобу, лівої виличної області, саден правої шоки та підборіддя, забою 1-го пальця лівої кисті, синця основної 1-го пальця лівої кисті, синця в проекції 1-ї п`ясної кістки лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Крім того, ОСОБА_3 13.12.2016 приблизно о 10.25 год. знаходився у автобусі «Богдан» н.з. НОМЕР_3 маршруту № 16-а по пр. Трубників у м. Нікополі Дніпропетровської області, де після спричинення тілесних ушкоджень водію автобуса ОСОБА_6 , у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 умисно, відкрито, повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії є поміченими ОСОБА_6 , з підлоги вищевказаного автобуса, заволодів грошовими коштами номіналом 200 грн., однією купюрою, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
З місця злочину намагався втекти, маючи можливість розпорядитись вказаним майном, був затриманий потерпілим ОСОБА_6 .
Крім того, ОСОБА_3 15.01.2018 приблизно о 15:00 год. знаходячись в районі супермаркету АТБ, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Добролюбова, 28, помітив неповнолітнього ОСОБА_9 , який тримав в руках мобільний телефон. В той самий момент у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 прослідкував за неповнолітнім ОСОБА_9 до реабілітаційного центру «Благодать», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Добролюбова, 101, де підійшов до нього та наніс один удар долонею по обличчю неповнолітнього ОСОБА_9 , тим самим застосував насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 умисно відкрито повторно з корисливих мотивів, з кишені куртки неповнолітнього ОСОБА_9 витягнув та тим самим заволодів мобільним телефоном «Lenovo Рlmа40», середня ринкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 12 від 17.01.2018 становить 1 200 грн., який належить ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. З місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_3 21.03.2019 в нічний час (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) перебував у приміщенні їдальні, розташованої по АДРЕСА_2 , де побачив, що бармен вказаного закладу ОСОБА_11 поклала свій гаманець чорного кольору на стелаж, що знаходиться за барною стійкою. В цей же час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного гаманця та грошових коштів, що можуть перебувати в ньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій, 21.03.2019 приблизно о 3.00 год. ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати у приміщенні вказаної їдальні, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, так як потерпіла ОСОБА_11 , залишивши гаманець на тому самому місці, вийшла до кухні вказаної їдальні, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів забрав з прилавку гаманець чорного кольору (який матеріальної цінності для потерпілої не представляє), в якому знаходились грошові кошти в сумі 1 350 грн. (2 купюри номіналом по 500 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 100 грн., 1 купюра номіналом 50 грн.), тим самим викравши його та гроші, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 1 350 грн.
Після цього, ОСОБА_3 з метою збереження таємності викрадення майна, тримаючи при собі гаманець з вказаною вище сумою грошових коштів, поспіхом покинув місце вчинення злочину, отримавши змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення документа, який видається та засвідчується установою і надає права, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа; за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що у грудні 2016 р., точної дати не пам`ятає, він знайшов посвідчення учасника АТО на ім`я ОСОБА_7 . Переніс посвідчення додому, там у вказане посвідчення вклеїв своє фото, щоб їздити по ньому на маршрутках.
13.12.2016 у період часу з 10 до 11 год. їхав у маршрутці № 16-а від зупинки «Електрометалургів» до зупинки «Соц.місто». Під час виходу з автобуса водію пред`явив вказане підроблене посвідчення учасника АТО. Після цього з водієм автобуса у нього виник конфлікт, з приводу того, що посвідчення потрібно було пред`являти не при виході, а при вході до автобуса. Вони з водієм почали сваритися. Розмова переросла у бійку. Він наніс водію близько 5-ти ударів, а потім намагався вийти з маршрутки. Але двері у маршрутці були зачинені. Почав кричати водію, щоб він відчинив двері, почав бити двері ногами, водій двері відчинив. При цьому побачив 200 грн., забрав їх і вийшов з маршрутки. Але хтось викликав працівників поліції і його затримали.
15.01.2018 приблизно о 12.00 год. в районі 3-ої дільниці побачив неповнолітнього неподалік від магазину. Останній йшов в сторону реабілітаційного центру. Він пішов за ним. Коли вони дійшли до нежилого місця, він покликав неповнолітнього і попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати. Неповнолітній відмовився давати йому телефон. Тоді він дав тому ляпасу, забрав у хлопця мобільний телефон і пішов. Мобільний телефон був марки «Lenovo». Це було у світлий період доби, при цьому сторонніх осіб не було. Потерпілій не чинив опору, але просив повернути телефон. Він сказав йому «йди звідси». Після чого, він пішов в одну сторону, а потерпілий в іншу. Вказаний мобільний телефон віддав ОСОБА_12 , оскільки вона йому погрожувала.
Крім того, в 20-х числах березня 2019 року він знаходився в районі автовокзалу в м. Нікополі по пр. Електрометалургів у кафе-їдальні «Експрес». Замовив собі їжу, сидів їв. Це було близько 2-3 години ночі, ця кафе-їдальня працює цілодобово. Побачив, що бармен вийшла, а перед цим він бачив, що вона поклала гаманець на барну стойку. Скориставшись тим, що бармен вийшла, він забрав гаманець і пішов. Гаманець був чорного кольору, у ньому були грошові кошти в суму 1 350 грн. Гроші забрав і потратив їх, гаманець викинув. В гаманці нічого, крім грошових коштів, не було. Чи був ще хтось у кафе-їдальні, він не пам`ятає. Потерпілої у приміщенні, в той момент коли він забирав гаманець, не було.
У скоєному кається. Просить суд суворо не карати його, він виправився і не буде більше вчиняти злочини.
Потерпілий ОСОБА_6 показав, що раніше не бачив обвинуваченого. Він раніше працював водієм на маршруті № 16-а. Керував автобусом «Богдан» н.з. НОМЕР_3 , маршрут був з вул. В. Усова до вул. Учительська в м. Нікополі. 13.12.2016 він був на маршруті, на автобусній зупинці «Соц.місто» при виході з автобуса чоловік показав посвідчення учасника АТО. Він сказав йому, що посвідчення необхідно показувати при вході до автобуса, так як у них лише 2 льготні місця. Чоловіка, який показав посвідчення, його слова обурили і між ними почалася словесна перепалка. Нецензурною лайкою особисто він не виражався, тоді як чоловік, який пред`явив посвідчення, ображав його нецензурною лайкою, на зауваження не реагував. Потім цей чоловік перескочив через загородження - поручень, який відділяє водія від салону, та почав наносити йому удари кулаками рук в обличчя, а саме в область виска, намагався потрапити в ніс, однак він ухилився від такого удару. Особисто він встати не міг, так як був зажатий між сидінням і кермом. Чоловік наніс йому десь 5-ть ударів. Удари були по голові, по потилиці, у вухо. Потім чоловік побачив у нього гроші, які він отримував за проїзд, це були дрібні купюри. Вони знаходилися у коробці, під коробкою у нього були великі купюри. Бачив, як чоловік спочатку взяв 100 грн., потім побачив 200 грн., після цього він 100 грн. поклав, а взяв купюру 200 грн. Сказав, щоб він відчинив двері, потім начав стукати ногами по дверях. Він, боячись, що чоловік зламає двері, відчинив їх. Чоловік вибіг на вулицю. Він також вибіг з автобуса, для того, щоб забрати гроші. В цей час під`їхав інший автобус маршруту № 21. Водій зупинився і допоміг йому затримати обвинуваченого, а це був саме той чоловік, який наніс йому тілесні ушкодження та забрав гроші. І саме він пред`явив посвідчення учасника АТО.
Свідок ОСОБА_13 показала, що обвинуваченого ОСОБА_3 знає. Познайомилися вони з ним перед Новим роком. ОСОБА_3 погодився допомогти їй зробити ремонт. Вони разом придбали та перенесли їй додому будівельні матеріали. Коли ОСОБА_3 після цього пішов, вона виявила, що пропав мобільний телефон. Вона зв`язалася з ОСОБА_3 і сказала, щоб він повернув їй мобільний телефон. ОСОБА_3 сказав, що вирішить це питання, але пізніше, що телефон він вже заклав. Потім ОСОБА_3 пропав. Вона спробувала його знайти через знайомих. Знайомі ОСОБА_3 знайшли і домовилися, що він принесе їй інший телефон. Через деякий час, це було після Нового року, до неї вечором прийшов ОСОБА_3 і приніс мобільний телефон марки «Леново». Телефон був темного кольору, сенсорний, без зарядного пристрою, без коробки, без сім-картки. Через деякий час до неї прийшли співробітники поліції, але цього мобільного телефону у неї вже не було, вона його вже продала.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 та його законний представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення справи не поступало, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, показів потерпілого та свідка підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінальних проваджень, законність, допустимість та достовірність яких сторонами судового провадження не оспорювались:
№ 0004929:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.12.2016 потерпілого ОСОБА_6 , у якому він вказує, що 13.12.2016 приблизно о 10.20 год. невідома особа, застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я громадян, відкрито, заволоділа грошима у сумі 200 грн., знаходячись у автобусі «Богдан» н.з. НОМЕР_3 , на автобусній зупинці «Соц.місто» у м. Нікополі, чим завдала збиток на суму 200 грн. (а.п. 9);
-протоколом огляду місця події від 13.12.2016 автобуса «Богдан 092» н.з. НОМЕР_3 . Автобус жовтого кольору, ніяких пошкоджень не має. Передні двері автобуса відчинені. При вході з правої сторони, знаходяться два пасажирських сидіння. На лобовому склі мається табличка «16-а МБК, м/р Металург, Ринок, ЦУМ, НПТЗ». Далі за сидінням знаходиться поличка на якій розташована коробка з грошовими коштами та журнал виїздів. На даному журналі білого кольору виявлена купюра номіналом 200 грн. Купюра ВВ 2921053 номіналом 200 грн. у якої один край відірваний та знаходиться поряд. Дана купюра вилучається до прийняття рішення по кримінальному провадженню по суті. Під час огляду виявлено та вилучено купюру номіналом 200 грн., яку поміщено до спецпакету № 1092747. Огляд проводився при денному освітленні. До протоколу огляду додано фототаблицю. (а.п. 11-15);
-розпискою ОСОБА_6 про отримання грошових котів у сумі 200 грн. однією купюрою, пошкодженою, а саме відірваний правий кут. (а.п. 17).
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2016, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як чоловіка, який вчинив стосовно нього кримінальне правопорушення. Упізнає його за зовнішніми рисами обличчя, формою носа, губ. (а.п. 44-46);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2016, в ході якого свідок ОСОБА_14 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як чоловіка, який наніс тілесні ушкодження та викрав гроші у водія автобуса № 16-а, 13.12.2016. Упізнає його за зовнішніми ознаками та рисами обличчя, формою носа, губ. (а.п. 50-52);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2016, в ході якого свідок ОСОБА_15 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як чоловіка, який відкрито викрав 200 грн. у водія автобуса № НОМЕР_4 . Упізнає його за зовнішніми ознаками та рисами обличчя, формою носа, губ. (а.п. 54-56);
-протоколом огляду від 13.12.2016 посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_1 , видане 26.11.2015 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 . При розгортанні посвідчення на першій сторінці зверху є надпис Управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 . Нижче напис серія НОМЕР_1 . Ще нижче прізвище: ОСОБА_7 та особистий підпис власника посвідчення. Наявна печатка військової частини НОМЕР_2 . В нижній частині в лівому куті вклеєна фотографію громадянина, який за фотообліком Нікопольського ВП значиться як ОСОБА_3 , 1987 року народження. На другій сторінці у верхній частині є напис «Пред`явник цього посвідчення має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій» нижче напис «Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України». Дата видачі 26 листопада 2015 р. В нижній частині сторінки напис «Начальник управління персоналу заступник начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_8 » та підпис. З лівої сторони другої сторінки стоїть печать військової частини НОМЕР_2 . З зовнішньої сторони посвідчення білого кольору без написів. З посвідченням була обкладинка синього кольору, яка має пошкодження у вигляді розриву в центральній частині внутрішньої сторони. Дане посвідчення добровільно для огляду та вилучення надав ОСОБА_3 (а.п. 62-63).
-висновком судової технічної експертизи документів № 13/2.3-569 від 22.12.2019, згідно якого: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , видане 26.11.2015 начальником управління персоналу заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 , виготовлене способом струминного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (струминного принтера, копіра тощо). (а.п. 70-72);
-висновком судово-медичного експерта № 35 від 30.01.2017, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді - черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми навколо правого ока, саден лобу, лівої виличної області, саден правої щоки та підборіддя (форма, розміри, кількість в медичних документах не вказані) - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
По даним медичних документів у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді - забію 1-го пальця лівої кисті, синця основної 1-го пальця лівої кисті, синця в проекції 1-ї п`ясної кістки лівої кисті - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети.
Давність спричинення тілесних .ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого (а.п. 96-97).
№ 0000137:
- електронним рапортом від 15.01.2018 про отримання повідомлення про те, що 15.01.2018 о 15.20 невідомий чоловік, прикмети на зріст близько 175-180 см., одягнений у жовту куртку, сині джинси, кросівки темного кольору (відсутній верхній ряд зубів) наніс удари по голові рукою ОСОБА_9 , 2006 року народження та заволодів мобільним телефоном Леново чорного кольору, металевий корпус у силіконовому бампері. Телефон новий. Адреса: колишній піонертабір «Восход» кінцева зупинка вул. Добролюбова. Заявник ОСОБА_10 (а.п. 6-10);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.01.2018 потерпілого ОСОБА_10 , у якому він вказує, що 15.01.2018, приблизно о 14.50 год. знаходячись неподалік табору «РБЦ Благодать» за адресою: м. Нікополь, вул. Добролюбова, 101 невідома особа шляхом ривку вирвала мобільний телефон «Lenovo Рlmа40» з рук малолітнього ОСОБА_9 , який належить ОСОБА_10 , спричинивши тим самим матеріальний збиток. Прикмети особи, яка вчинила злочин: невеликого зросту, одягнений у шапку синього кольору, куртку жовтого кольору, джинси синього кольору. Зможе впізнати. (а.п. 11);
-ксерокопією документа на мобільний телефон «Lenovo Рlmа40» (а.п. 14);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2018, в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 у присутності законного представника ОСОБА_10 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як чоловіка, який 15.01.2018 приблизно о 15.00 год. в районі табору «Благодать» в районі 3-го участка відкрито заволодів мобільним телефоном. Упізнає його за овалом обличчя, розрізом очей, формою носа, формою губ. (а.п. 21-23);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16.01.2018, в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 у присутності законного представника ОСОБА_10 з 4-ох наданих для огляду курток упізнав куртку жовтого кольору, в яку був одягнений чоловік, який 15.01.2018 викрав мобільним телефоном. Упізнає куртку за кольором, зовнішніми характеристиками. До протоколу пред`явлення речей для впізнання додано фото таблицю. (а.п. 24-26);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 12 від 17.01.2018, згідно якого: ринкова вартість не наданого на дослідження майна - мобільного телефону «Lenovo Рl mа 40», придбаного у 2017 році, з урахуванням зносу, станом цін на 15.01.2018, складає 1 200,00 грн. (а.п. 29-32);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2018, в ході якого свідок ОСОБА_13 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як свого знайомого, який 15.01.2018, приблизно о 21.00 год. приніс їй додому мобільний телефон «Леново», чорного кольору. Упізнає його за зовнішніми рисами обличчя, коротким волоссям, темними круглими очима. (а.п. 40-42);
- заявою ОСОБА_13 про надання працівникам поліції для огляду та вилучення чоловічої куртки, яку у неї залишив ОСОБА_16 15.01.2018 (а.п. 43);
- протоколом огляду від 16.01.2018 добровільно наданої ОСОБА_13 чоловічої куртки жовто-гірчичного кольору, рукава якої наполовину та верхня частина куртки темно синього кольору. Куртка балонова. В нижній частині куртки під карманом мається лейба коричневого кольору із шкірозамінника. На куртці маються дві кишені. В середині куртки мається дірка. На передній частині куртки і на рукаві маються плями бурого кольору. Вказана куртка вилучена. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 44-45);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2018, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав як він забрав у невідомого хлопця мобільний телефон. До протоколу долучено диск з відеозаписом слідчого експерименту. (а.п. 68-70);
№ 0000766:
- електронним рапортом від 21.03.2019 про отримання повідомлення про те, що 21.03.2019 о 03.59 надійшло повідомлення зі служби 102, що 21.03.2019 о 03.58 год. за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, близько 03.00 год. заявниця виявила, що на роботі, у приміщенні «Експрес-столова» з прилавку зник гаманець у якому були 1 350 грн. купюрами: 2 - 500 грн., 1 - 200 грн. та 1 - 100 грн. та 1 - 50 грн., банківські картки. Підозрює відвідувача, який останній виходив з закладу. (а.п. 8);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 21.03.2019 потерпілої ОСОБА_11 , у якому вона просить притягнути до кримінальної відповідальності малознайомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_17 , на прізвисько « ОСОБА_18 », який 21.03.2019 приблизно о 03.00 год. знаходячись у приміщенні їдальні по вул. Електрометалургів, 39 таємно, шляхом вільного доступу викрав належний їй гаманець з грошовими коштами. (а.п. 9);
-протоколом огляду місця події від 21.03.2019 приміщення їдальні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Зафіксовано місцезнаходження викраденого майна. Під час огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фототаблицю. (а.п. 10-11);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.03.2019, в ході якого потерпіла ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як чоловіка, який 21.03.2019, приблизно о 03.00 год. знаходився у приміщенні їдальні та після того, як він пішов, зник належний їй гаманець з грошима. Упізнає його за зовнішніми рисами обличчя, за очима, носом. (а.п. 15-17);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.04.2019, в ході якого свідок ОСОБА_19 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 . Упізнає його за рисами обличчя, за очима, скулами, формою обличчя. (а.п. 28-31);
- протоколом огляду від 25.04.2019 за участю потерпілої ОСОБА_11 , згідно якого на ринку «Вікторія» за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів у 9-му ряду біля місця № 6, потерпіла ОСОБА_11 зазначила, що на вітрині, під склом, знаходиться гаманець, аналогічний тому який у неї було викрадено 21.03.2019, але гаманець, який вона побачила на вітрині червоного кольору, а викрадений у неї був чорного кольору. Гаманець, який побачила потерпіла ОСОБА_11 на вітрині та схожий на викрадений у неї, зі шкірозамінника червоного кольору, поверхня зроблена під шкіру крокодила, закривається на замок. Під час огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано DVD-диск та фототаблицю. (а.п. 32-33)
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, за якими він обвинувачується.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.).
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення документа, який видається та засвідчується установою і надає права, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа; за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 8 Постанови від 23.12.2005 № 12«Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Отже, обчислення перебіг строків давності за вчинення ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, переривався і на даний час не закінчився.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185), тяжкого злочину (ч. 2 ст. 186 КК України) та злочинів невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 125 КК України).
Також суд ураховує обставини справи, особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_20 раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, судимість в установленому законом порядку не погашена. Також він, хоча у провадженні суду вже знаходилися кримінальні провадження по його обвинуваченню, продовжував вчиняти інші злочини, кримінальні провадження які щодо нього вже розглянуті судом, тривалий час ніде не працює, одружений, але з дружиною не проживає, на утриманні у нього ніхто не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває. Також судом враховується те, що після вчинення злочинів пройшов значний час, але обвинувачений не вжив жодних заходів щодо добровільного відшкодування шкоди, хоча б частково потерпілим: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Повернення потерпілому 200 грн., пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям потерпілого та працівників поліції.
Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає вчинення злочину щодо малолітньої дитини (п. 6 ч. 2 ст. 67 КК України).
Оскільки ОСОБА_3 вчинив кілька злочинів, які вчинив як до, так і після винесених відносно нього вироків, при призначенні покарання суд враховує наступне.
Положеннями ст. 70 КК України визначений порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.
Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
У разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. У відповідному порядку вказані положення закону України про кримінальну відповідальність застосовуються за умови, якщо злочин (злочини) вчинені до та після постановлення попереднього вироку, отримали окрему кваліфікацію. У разі ж якщо наявна повторність злочинів, передбачена ст.. 32 КК України, а саме вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу, та які не вимагають окремої кваліфікації за кожний епізод злочинної діяльності, застосовуються лише положення ч. 1 ст. 71 КК України як до злочину, вчиненого після постановлення попереднього вироку, як це визначено у правових позиціях Верховного суду, зазначених в ухвалах від 01.02.2018, справа № 320/1239/16-к, від 25.06.2018, справа № 511/37/16-к.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження 24 червня 2016 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Також, 13.06.2019 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Також, 13.11.2019 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Також, 17.12.2019 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання вказаного покарання та покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, тобто вироком Нікопольського міськрайонного суду від 17.12.2019 враховані покарання, призначені ОСОБА_3 за вироками від 13.06.2019 Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області та від 13.11.2019 Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Судом встановлено, що 15.01.2018 та 21.03.2019, тобто до постановлення вироку від 17.12.2019 Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_3 вчинив злочини передбачені ч. 2 ст.. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. В грудні 2016 року та 13.12.2016, тобто до постановлення вироку від 17.12.2019 Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, але після постановлення вироку Нікопольського міськрайонного суду від 24.06.2016, в період іспитового строку ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 1 ст.
З огляду на викладене, суд призначає ОСОБА_3 покарання за правилами ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, яке відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, за вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 125 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України йому необхідно призначити покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі, а остаточне покарання, з огляду на те, що вказані кримінальні правопорушення він вчинив в період іспитового строку, визначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року, за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахування положення ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
За вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, йому необхідно призначити покарання в межах санкцій статей, за яким кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив указані кримінальні правопорушення-злочини до постановлення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019, покарання за вищевказані злочини йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Стосовно ОСОБА_3 по цьому об`єднаному кримінальному провадженні було двічі застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому вказані запобіжні заходи було змінено на домашній арешт. На даний час ОСОБА_3 утримується під вартою по вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019.
Що стосується порядку зарахування обвинуваченому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої, у разі вчинення злочину особою до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив злочини у грудні місяці 2016, 15.01.2018 та 21.03.2019, затриманий 13 грудня 2016 р. Тримався під вартою до 02 червня 2017 р. Згідно ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Тримався під вартою з 16 січня 2018 року до 07 лютого 2019 року.
Враховуючи зазначені обставини, а також положення ч. ч. 1, 4 ст. 5 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 13 грудня 2016 року до 02 червня 2017 року та з 16 січня 2018 року до 7 лютого 2019 року по даному кримінальному провадженню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII). Зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення час відбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 17.12.2019 з 27.03.2019 до дня проголошення вироку, у строк покарання з розрахунку день за день, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Речові докази по справі:
- грошова купюра номіналом 200 грн. ВВ 2921053, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 ;
- підроблений документ - посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , видане 26.11.2015 начальником управління персоналу заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- чоловічу куртку, зимову, жовтого кольору, яка має темно сині вставки яка належать ОСОБА_3 , яка знаходяться в камері схову Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 003274) - повернути ОСОБА_3 , а у випадку відмови її отримувати, знищити.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової технічної експерти та товарознавчої експертизи, згідно довідок, на загальну суму 1 270 грн. 50 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. ст.. 185 КК України і призначити покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 17.12.2019 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 місяці.
ОСОБА_3 призначити покарання:
за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік,
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 міс.,
за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 міс.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 17.12.2019 призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.06.2016 з урахування положення ч. 1 ст. 72 КК України та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 місяців.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою по цьому провадженню з 13.12.2016 до 02.06.2017 та з 16.01.2018 до 07.02.2019.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 - VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 13.12.2016 до 02.06.2017 та з 16.01.2018 до 07.02.2019.
В строк покарання ОСОБА_3 зарахувати час відбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 17.12.2019 з часу фактичного затримання - 27.03.2019 до дня проголошення вироку з розрахунку день за день, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017).
Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільні позови не заявлені.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 1 270 (одна тис. двісті сімдесят) грн. 50 коп.
Речові докази по справі:
- грошова купюра номіналом 200 грн. ВВ 2921053, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 ;
- підроблений документ - посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , видане 26.11.2015 начальником управління персоналу заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- чоловічу куртку, зимову, жовтого кольору, яка має темно сині вставки яка належать ОСОБА_3 , яка знаходяться в камері схову Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області (квитанція № 003274) - повернути ОСОБА_3 , а у випадку відмови її отримувати, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.
Суддя: ОСОБА_1