ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2374/19 Номер провадження 11-кп/814/431/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Полтави, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , раніше судимої
за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному проваджені прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 04.12.2019
за участю:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цим вироком, ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ст.71 КК України , за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.01.2017 року та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 9 місяців 4 дні.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 20 березня 2019 року близько о 18 год. 00 хв., перебуваючи в магазині «Взуттєвий бум», що знаходиться по вул. Соборності, 78 в м. Полтава, діючи повторно з прямим умислом та корисливим мотивом з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, скориставшись тим, що її дій ніхто не помічає, намагалась таємно винести з магазину пару чоловічих кросівок марки «Aima» артикул «WG926-K242 40 A423», колір чорний (black), вартістю 355 грн., які сховала собі під куртку та намагалась пройти до виходу з магазину, не розрахувавшись за вказаний товар.
Однак, ОСОБА_6 не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для заволодіння майном (кросівками), тобто для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від її волі, оскільки, вищезазначені дії ОСОБА_6 були помічені працівниками магазину, які не дозволили їй вийти з магазину та викликали працівників поліції.
Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_6 могла заподіяти потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 355,00 грн.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини провадження та доведеність її вини в інкримінованому злочині, вважає вирок суду занадто суворим та просить його змінити в частині призначеного покарання пом`якшивши їй покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі. При цьому просить врахувати, що вона розкаялася у вчиненому, позитивно характеризується, має молодий вік і хвору матір на утриманні, активно сприяла розкриттю злочину, шкода потерпілому не завдана.
Під час апеляційного перегляду підтримала свою апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Зокрема вказує, що судом під час призначення покарання ОСОБА_6 було в неповній мірі враховано особу останньої, яка вину категорично не визнавала, незважаючи на очевидні докази вчинення нею інкримінованого злочину, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, а також вчинила злочин протягом невідбутого попереднього покарання, що свідчить про її вперте небажання ставати на шлях виправлення.
Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Позиція інших учасників провадження
Прокурор ОСОБА_8 не підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 . Просила вирок місцевого суду залишити без змін.
Захисник ОСОБА_11 підтримала апеляційну скаргу обвинуваченої та заперечувала проти задоволення апеляційних вимог прокурора.
Мотиви суду
Відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України апелянтами не оспорюються, а тому виходячи з вимог ст.404 КПК України, вирок суду в цій частині не переглядається.

Згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно із матеріалів провадження, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції, при постановлені вироку та призначенні покарання ОСОБА_6 .

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченій, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, даних, що характеризують особу винної, відсутність пом`якшуюючих покарання обставин та обставину, яка його обтяжує рецидив злочину.

Місцевим судом належним чином враховано особу обвинуваченої, яка має ряд не знятих та не погашених у законному порядку судимостей, вчинення злочину протягом невідбутого попереднього покарання, негативно характеризується, ставлення останньої до вчиненого, намагання всіляко уникнути покарання, відсутність каяття.

Колегія суддів вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі, місцевий суд, належним чином обґрунтувавши своє рішення, дійшов правильного висновку, що перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та призначив їй покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, що передбачені санкцією статті обвинувачення. Остаточне покарання ОСОБА_6 правомірно визначено з врахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України.
На думку колегії суддів саме таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зокрема: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання і є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
З урахуванням вище наведеного, доводи обвинуваченої про призначення занадто суворого покарання , спростовуються змістом вироку і не підлягають задоволенню.
Зі змісту апеляційної скарги прокурора убачається, що останній фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Колегія суддів погоджується з судовим рішенням та вважає, що призначене обвинуваченій покарання є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

За цих обставин, апеляційна скарга прокурора також не підлягає до задоволення.

Під час апеляційного перегляду вироку суду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 04.12.2019 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду, а засудженою яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4