Єдиний унікальний номер № 285/2160/20
Провадження № 1-кс/0285/469/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19.06.2020 року надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, прокурором, який здійснював нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва є прокурор Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає, пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки.
Прокурор та обвинувачений в судове засідання не зявились, про розгляд заяви повідомлялись у визначеному законом порядку.
Суддя ОСОБА_3 в своїй заяві просив розглядати заяву про самовідвід у його відсутності у зв`язку із зайнятістю по роботі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Встановлено, що до групи прокурорів по вищевказаному кримінальному провадженні призначено ряд прокурорів, у тому ж числі, прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
Разом з тим, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні, процесуальні дії прокурор Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 не вчиняла.
Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави щодо відводу судді.
Так, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є близьким родичем чи членом сім`ї прокурора.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.
Відповідно до п. 1.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ("Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII), п. 43).
Як встановлено судом, заявлений самовідвід не містить посилання на обставини, які підтверджуються відповідними доказами, що свідчили б про наявність підстав для самовідводу судді, передбачених вищезазначеною нормою КПК України.
Зокрема, сам по собі факт цивільних відносин між прокурором ОСОБА_5 та суддею ОСОБА_3 не є підставою для задоволення заяви про самовідвід, оскільки зазначений прокурор жодних процесуальних дій у даному кримінальному провадженні не здійснювала.
Таким чином, приходжу висновку, що підстав для самовідводу судді ОСОБА_3 не встановлено, а тому заява не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80-81 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1