КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1353/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із ДУ «Київським слідчим ізолятором» матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Строк тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено до 30.03.2020 включно.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши, відповідно до ст. 584 КПК України, наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ) екстрадиційного арешту, зокрема те, що останній не є громадянином України, в тому числі, що у ході екстрадиційної перевірки підготовлені запити до органів Державної міграційної служби України з приводу звернення ОСОБА_7 за захистом, інкримінований йому злочин є екстрадиційним, оскільки відповідає злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 (закінчений замах на організацію умисного вбивства на замовлення) КК України, строк покарання за яке передбачено позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі, а також врахував те, що правоохоронними органами Російської Федерації встановлено, що ОСОБА_7 вжив відповідних заходів, які призвели до оголошення його в розшук, що свідчить про можливість переховування останнього від компетентних органів України, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обрати відносно нього альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та постановленою з порушенням вимог матеріального та процесуального закону, з порушенням здійснення належного контролю слідчим суддею за дотриманням прав та свобод особи підозрюваного у кримінальному провадженні, без дотримання вимог щодо об`єктивності судового рішення та відповідності висновків, які у ньому містяться, фактичним обставинам провадження.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею проігноровані докази сторони захисту на користь ОСОБА_7 , передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також ст. 585 КПК України, як підстави для застосування такого запобіжного заходу.
Крім того апелянт зазначає, що ОСОБА_7 з 2014 року постійно проживає на території України, має міцні соціальні зв`язки, наявне місця проживання та чотирьох малолітніх дітей на утриманні. Приймає активну участь з 2014 року у відбитті агресії з боку РФ на Донбасі, займається матеріально-технічним забезпеченням діяльності добровольчих батальйонів та волонтерів. ОСОБА_7 звернувся до Державної міграційної служби України із заявою про надання йому додаткового захисту в Україні від переслідувань в РФ.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 розшукується у зв`язку з вчиненням останнім злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 ч. 3 ст. 33 п. «з» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації (організацію замаху на умисне вбивство, на замовлення).
Постановою другого слідчого відділу першого управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ Слідчого комітету РФ по м. Санкт-Петербург від 08.08.2019 ОСОБА_7 притягнуто як обвинуваченого у кримінальній справі та останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 ч. 3 ст. 33 п. «з» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації.
Постановою другого слідчого відділу першого управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ Слідчого комітету РФ по м. Санкт-Петербург від 09.08.2019 оголошено розшук ОСОБА_7 .
Постановою ВРРВКР УМВС Росії по Калинінському району м. Санкт- Петербург від 28.08.2019 ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.
Постановою судді Октябрського районного суду Санкт-Петербурга від 05.09.2019 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За наявними матеріалами ОСОБА_7 у березні 2016 року, діючи умисно організував умисне вбивство, на замовлення, потерпілого, зокрема за винагороду підшукав виконавця злочину. При цьому злочин не було доведено до кінця у зв`язку з незалежних від нього обставин.
ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 ч. 3 ст. 33 п. «з» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідає ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 (закінчений замах на організацію умисного вбивства на замовлення) КК України, строк покарання за яке передбачено позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому є екстрадиційним злочином.
25.12.2019 о 18 год. 45 хв. працівниками Державної прикордонної служби України в пункті пропуску ОКПП "Київ" аеропорт "Бориспіль" під час оформлення пасажирів рейсу № 460 сполученням «Стамбул-Київ» затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 ч. 3 ст. 33 п. «з» ч.2 ст. 105 КК Російської Федерації (організація умисного вбивства).
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2019 відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до 02.02.2020.
Офісом Генерального прокурора отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки доручено прокуратурі Київської області.
30.01.2020 перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), відносно ОСОБА_7 до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам РФ, посилаючись на те, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , а саме передбачений ч. 3 ст. 30 ч. 3 ст. 33 п. «з» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідає ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 (закінчений замах на організацію умисного вбивства на замовлення) КК України, строк покарання за яке передбачено позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому є екстрадиційним злочином, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , не закінчився.
31.01.2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було задоволено клопотання прокурора та застосовано до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), строком до 30.03.2020 включно.
Розглядаючи клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею не були дотримані в повному обсязі.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Розглядаючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 екстрадиційного арешту, слідчий суддя, виходячи з наявних даних прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для застосування екстрадиційного арешту, обґрунтував наявність ризику ухилення ОСОБА_7 від правоохоронних органів та дійшов висновку про необхідність застосування відносно останнього саме екстрадиційного арешту.
Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи до ОСОБА_7 екстрадиційний арешт, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст. 584, 585 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.
При цьому одного лише зазначення в ухвалі слідчого судді про застосування екстрадиційного арешту про те, що особа може здійснити дії щодо ухилення від правоохоронних органів, без достатнього обґрунтування є недостатнім.
Як такого виняткового випадку щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 екстрадиційного арешту, з урахуванням конкретних обставин справи та даних, щодо особи останнього в їх сукупності, колегія суддів не вбачає.
З урахуванням положень ст. 585 КПК України суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_7 під вартою до вирішення питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, однак суд цього не зробив.
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів ("Боротюк проти України" п. 62).
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, в контексті зазначеного провадження немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати, та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобіганню ризику ухилення останнього від правоохоронних органів.
Крім того, застосовуючи до ОСОБА_7 екстрадиційний арешт, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Розглядаючи клопотання та приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів враховує наявність ризику ухилення останнього від правоохоронних органів та відповідно до статті 585 КПК України, враховує тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики, вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується, міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність родини та утриманців, зокрема наявність у ОСОБА_7 дружини, та дітей, один з яких є громадянином України, позитивних характеристик, наявність постійного житла, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , яка надала дозвіл на проживання ОСОБА_7 , що підтверджується договором оренди житлового приміщення (квартири), а також факт звернення ОСОБА_7 із заявою щодо надання йому статусу біженця та особи, яка потребує додаткового захисту до Центрального міжрегіонального управління Державної Міграційної Служби в м. Києві та Київській області
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_7 екстрадиційний арешт, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), 29.11.1983 року, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби до 30.03.2020 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який забезпечить виконання останнім, покладених на нього, процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422, 584 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, яка перебуває під екстрадиційним арештом ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року, якою задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 (ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено до 30.03.2020 включно, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 , - задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_7 (ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби до 30.03.2020 року включно.
Покласти на ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до прокурора, та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Києва, без дозволу прокурора, або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії виконання покладених на ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків визначити до 30 березня 2020 року включно.
Дану ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем перебування під домашнім арештом ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ісаєва ОСОБА_13 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тримається під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор", з-під варти звільнити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Київської області.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4