МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 469/214/20
Провадження № 1-кс/945/18/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; підозрюваного ОСОБА_4 ; захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
встановив:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.03.2020 до ЧЧ Березанського відділення поліції Очаківського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, надійшло повідомлення від чергового лікаря хірургічного відділення Березанської ЦРЛ, про те що 13.03.2020 приблизно о 03:00 ночі до відділення швидкою медичною допомогою було доставлено місцевого мешканця смт. Березанка, Миколаївської області ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився без свідомості по вулиці Суворова (поблизу автостанції) в смт. Березанка. При огляді ОСОБА_7 було встановлено, що у нього маються тілесні ушкодження, а саме: ЗЧМТ, перелом основи черепа та забій головного мозку 3 ступеню.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 12.03.2020 в період часу з 22 до 01 години., ОСОБА_4 разом з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали алкогольні вироби на лавці поблизу Березанського районного будинку культури за адресою: Миколаївська область Березанський район смт. Березанка вул. Центральна № 35.
13.03.2020 приблизно о 01 годині, останні разом рухались по АДРЕСА_2 , перебуваючи на привокзальній площі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_4 через образу, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, викликаного надмірним вживанням алкогольних напоїв, маючи злочинний умисел направлений на заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх намірів та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 , в результаті чого останній впав на асфальтоване покриття. Одразу, після того як ОСОБА_7 з положення лежачи, піднявся у положення сидячи, ОСОБА_4 , стоячи над останнім наніс йому один удар правою ногою в область голови, після чого ОСОБА_4 , схилившись над ОСОБА_7 наніс по одному удару кулаками правої та лівої руки в область голови останнього, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під тверду оболонку головного мозку в правій лобно-тімяно-скроневій ділянці, перелому нижньої стінки лівої очниці, верхньої стінки лівої гайморової пазухи, лівостороннього гемосинусу, перелому кісток носу, забою м`яких тканин лівої лобно-тімяно-скроневої ділянки, лівої параорбітальної ділянки та ділянки носу.
За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться: крововилив під тверду оболонку головного мозку в правій лобно-тімяно-скроневій ділянці, забій м`яких тканин лівої лобно-тімяно-скроневої ділянки до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; перелом нижньої стінки лівої очниці, верхньої стінки лівої гайморової пазухи, лівостороннього гемосинусу, забій м`яких тканин лівої параорбітальної ділянки до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; перелом кісток носу, забій ділянки носу до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
23.03.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
У ході досудового розслідування слідчий слідчого відділу, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в клопотанні, і доведеність їх існування відповідними доказами, а також особу підозрюваного.
Заслухавши в судовому засіданні прокурора, який підтримав клопотання, представника потерпілого, який підтримав клопотання і просив його задовольнити частково, в межах строку досудового розслідування, підозрюваного ОСОБА_4 , який заперечував проти клопотання, захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти клопотання та просив застосувати до підозрюваного домашній арешт, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов такого.
Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Звертаючись до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Щодо ризику можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, то суд враховує, особу підозрюваного, щодо якого у судовому засіданні встановлено та матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_4 є повнолітнім, зі слів має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, притягався до адміністративної відповідальності; має зареєстроване місце проживання, де наразі і проживає, виконує роботи вантажника за цивільно-правовим договором від 01.04.2020 в ТОВ Матей Юг, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з підозрою у вчинені ним тяжкого злочину та відсутністю офіційних джерел для існування, то судом встановлено, що доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є безпідставними, оскільки фактично обґрунтовують ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик є неконкретним, не деталізованим та таким, що не підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 є схильним до вчинення кримінальних правопорушень суду не подано, а отже і достатніх доказів поза розумним сумнівом на підтвердження того, що вказаний ризик взагалі існує у обвинуваченого ОСОБА_4 не подано. Вказане також підтверджується копією вимоги про судимість ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Суд погоджується з існуванням у ОСОБА_4 ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки і підозрюваний, і потерпілий, і свідки є односельцями, а з деякими зі свідків підозрюваний ОСОБА_4 проводив час, у тому числі і 12.03.2020 (дата вчинення злочину, про вчинення якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру), а отже існує імовірність і можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
За результатами розгляду клопотання суд вбачає в діях підозрюваного ОСОБА_4 ризики, визначені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та можливість впливу на свідків та потерпілого у кримінального провадженні, враховуючи поведінку підозрюваного раніше.
Саме по собі існування ризиків з боку обвинуваченого ОСОБА_4 впливати на свідків та переховуватися від органів досудового розслідування не може бути співмірним з застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу не дають достатніх підстави вважати, що застосування виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного і не зможе запобігти вищевказаним ризикам. А отже, у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на обвинуваченого обов`язків: прибувати за кожною вимогою до Березанського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області та суду; не залишати місце простійного проживання без дозволу суду в період часу з 20 години до 06 години наступного дня; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; не відвідувати місця масового скупчення людей, а також громадські місця де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив та їх вживання, буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні прокурора.
Відповідно до ч. 6 ст. 181, ч. 1 ст. 219 КПК України строк дії запобіжного заходу спливає 22 травня 2020 року (включно).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 200 КПК України, -
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду та слідчого Березанського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області;
- не залишати місце постійного проживання без дозволу суду в період часу з 20 години до 06 години наступного дня;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
- не відвідувати місця масового скупчення людей, а також громадські місця де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив та їх вживання.
Строк дії ухвали закінчується 22 травня 2020 року (включно).
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1