Провадження 1-кп/638/819/20
іменем України
15.04.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондарівка Сахновщинського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого за трудовими договорами в охоронній фірмі « Антарес» охоронцем, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого, хронічні захворювання, інвалідності спростовує, військовозобов`язаного, утриманців не має, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,-
27 квітня 2019 року об 01 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи прямий умисел на викрадення чужого майна, маючи мету на заволодіння чужим майном, таємно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою помсти, переліз через дерев`яний паркан домоволодіння ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_3 і проник до приміщення літньої кухні, де викрав мобільний телефон марки « Самсунг» червоного кольору, вартість якого становить згідно висновку судово- товарознавчої експертизи від 13 травня 2019 року № 1540/19-301,00 гривну, електричну бритву марки « Філіпс» виробництва Нідерланди, з трьома елементами гоління, чорно- синього кольору, вартість якої становить, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи від 13 травня 2019 року № 1540/19- 2039,20 гривень, зарядний пристрій « Філіпс» до електробритви « Філіпс» чорного кольору, вартість якої становить, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи від 13 травня 2019 року № 1540/19-528,00 гривну. Після чого ОСОБА_5 проник до житлового будинку за вказаною адресою, де продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, викрав пневматичну гвинтівку, калібру 4,5 мм з маркуванням TD011382, HAMMERLI HUNTER FORCE 1000 з оптичним пристроєм HAMMERLI 6х42, вартість якої становить, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи від 13 травня 2019 року № 1540/19-4116,00 гривень, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальні збитки на загальну суму 6984 гривни 20 копійок. Після чого ОСОБА_5 із викраденим майном зник з місця скоєння злочину, скориставшись викраденим на власний розсуд.
Крім того 22 серпня 2019 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до житлового будинку АДРЕСА_7 , де через вікно проник до кімнати № 6 вищевказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 вже перебуваючи у кімнаті АДРЕСА_8 , діючи повторно, таємно, скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 1000 ( одна тисяча) гривень, які знаходились у барсетці, які належать потерпілому ОСОБА_10 . Після чого намагався через вікно покинути місце скоєння кримінального правопорушення, однак впав на землю, отримавши таким чином, тілесні ушкодження, внаслідок чого був затриманий потерпілим та свідками, та не зміг довести свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальних актах та пояснив, що скоїв крадіжки через відсутність коштів, також зазначив про всі епізоди скоєння злочинної діяльності, повідомив, що вчиняв вказані дії. Так, за епізодом крадіжки у домоволодінні ОСОБА_7 він повідомив, що мав конфліктну ситуацію із потерпілим, вважав, що скоївши крадіжку помститься йому. Виніс майно, провів вистріли із гвинтівки, потім майно сховав та пішов гуляти, у подальшому майно видав. По епізоду крадіжки із квартири ОСОБА_8 повідомив, що раніше був у вказаній квартирі, орієнтувався що де знаходиться, був знайомий із ОСОБА_8 . У вказаній квартирі вкрав три телефони, у подальшому два із них повернув. За епізодом крадіжки із кімнати ОСОБА_10 повідомив, що також був знайомий із потерпілим. Заліз у його кімнату через вікно, та вкрав кошти із барсетки. У подальшому стрибав із вікна та пошкодив ногу, в результаті чого його було затримано.
Потерпілий ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у судове засідання не з`явився, вказав, що претензій не має, просив призначити покарання відповідно до закону на розсуд суду ( а.с.17).
Потерпілий ОСОБА_8 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у судове засідання не з`явився ( а.с.44).
Потерпілий ОСОБА_10 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у судове засідання не з`явився, просив призначити покарання на розсуд суду ( а.с. 30).
Позови не заявлені.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч. 2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло, та передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло і інше приміщення.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , не працюючий офіційно, працював за трудовими договорами, утриманців не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Відповідно до інформаційного листа характеризується посередньо. Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкі злочини.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставиною, яка обтяжує покарання суд вважає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Позовні вимоги не заявлені.
Міру запобіжного заходу залишити без змін тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України ( зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ), викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 ( провадження № 13-31кс18 ), якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).( п. 104 )
Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається ( п. 106 ).
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , інкриміновані йому вищезазначені злочини, вчинив після 20 червня 2017 року, тому суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 ), не зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23 серпня 2019 року тобто з моменту обрання запобіжного заходу.
Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років і одного місця позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох років одного місця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто із 23 серпня 2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення із 23 серпня 2019 року по 15 квітня 2020 року із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1( один) день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.
Речові докази, відповідно до постанови про визначення та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 26 вересня 2019 року та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , вважати повернутими ОСОБА_8 , речові докази, відповідно до постанови про визначення та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 28 квітня 2019 року та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до зберігальної розписки від 28 квітня 2019 року, вважати повернутими ОСОБА_7 , речові докази, відповідно до постанови про визначення та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 23 серпня 2019 року повернути ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення,засудженим ОСОБА_5 в той же самий строк з моменту отримання копії вироку.
Прокурору, засудженому, потерпілим, копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: