Справа № 303/1778/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисниці
адвокатки ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/252/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисник ОСОБА_7 адвокатка ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 й застосовано щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.06.2020.
Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168 160,00 грн..
У разі внесення ОСОБА_7 застави, на нього покладені на строк два місяці до 15 червня 2020 року наступні обов`язки: прибувати до старшого слідчого СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 із встановленою слідчим періодичністю ; не відлучатися з м. Мукачево та Мукачівського району без дозволу слідчого, прокурора та суду та утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання убачається, що 14 квітня 2020 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, 01.04.2020 приблизно о 15 годині ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Набережна (Щорса) у с. Великі Лучки Мукачівського району, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами, маючи при собі невстановлену органом досудового розслідування зброю та дерев`яні палки, перебуваючи у змові між собою, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, безпричинно, з особливою зухвалістю, маючи в руках невстановлену досудовим розслідуванням зброю, підійшли до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел 01.04.2020 приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходячись по вул. Набережна (Щорса), за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами, попередньо розподіливши між собою ролі, при цьому, демонструючи предмети схожі на зброю та деревяні палки, затіяли сварку з ОСОБА_14 . Під час сварки ОСОБА_9 здійснив не менше трьох пострілів у сторону потерпілого ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_16 із предмета схожого на пістолет у присутності сторонніх осіб, які в той момент знаходились на вулиці Набережна (Щорса). У цей момент ОСОБА_10 , демонструючи невстановлену зброю направляв її в сторону потерпілих, а ОСОБА_11 також здійснив серію пострілів із невстановленої зброї в сторону осіб ромської народності, а також ОСОБА_12 здійснив серію пострілів із невстановленої зброї в сторону осіб ромської народності, та ОСОБА_13 здійснив серію пострілів із невстановленої зброї вгору в присутності осіб ромської народності, а також ОСОБА_7 здійснив серію пострілів із невстановленої зброї в сторону осіб ромської народності, після чого за допомогою палиці, яку мав при собі наносив удари стороннім особам ромської народності, які перебували поряд із потерпілими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які в той момент знаходились по вул. Набережна (Щорса) у с. В. Лучки Мукачівського району. У результаті хуліганських дій потерпілому ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани правого передпліччя, а потерпілому ОСОБА_16 - тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани правого плеча, забій лівого колінного суглобу. Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї та дерев`яних палок, спеціально заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, що вчинене діяння відноситься до тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обумовлюється наявністю ризиків здійснення підозрюваним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків злочину з метою примушування їх відмовитися від показань, які викривають підозрюваного, що під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може: і надалі переховуватись від органу досудового слідства та суду, зокрема, вказаний ризик підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до тяжких злочинів, санкція статті Кримінального кодексу, що йому інкримінується, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років і, розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його судом винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваному відомо місце їх проживання, а саме у селі В. Лучки, Мукачівського району, тому наявний ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, особисто, чи шляхом використання інших осіб може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань, а враховуючи місце вчинення злочину, яке є місцем проживання інших підозрюваних та свідків та їх родичів, з якими ОСОБА_7 особисто знайомий, тому цей ризик є очевидним; знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання, ОСОБА_7 може чинити на свідків психологічний або фізичний вплив щодо зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показань, мотивуючи тим, що дані покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні кримінального провадження. Окрім того, наявний ризик того, що ОСОБА_7 вчинить інше кримінальне правопорушення. Наведене підтверджується тим, що підозрюваний може повторно прибути на місце вчинення злочину (до ромського поселення села В. Лучки), де продовжити скоювати злочини як щодо потерпілих, так і свідків у кримінальному провадженні. Вищенаведене характеризує підозрюваного ОСОБА_7 , негативно, як суспільно-небезпечну особу, схильну продовжувати злочинну діяльність. Враховуючи вищевикладене орган досудового слідства не в змозі запобігти вищенаведеним ризикам при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_7 , більш м`яких запобіжних заходів.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та наявність декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюється у вчиненні умисного злочину з хуліганських спонукань, що вказує на його нестійкі моральні переконання, а тому існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших підозрюваних, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, також у судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України. Враховуючи обставини кримінального провадження, фінансову можливість підозрюваного, який є приватним підприємцем, слідчий суддя визначив підозрюваному ОСОБА_7 , відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 182 КПК України заставу - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168 160,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Стверджує, що суддя не взяв до уваги те, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, дружина та дитина, має постійне місце проживання, відсутність судимості і найголовніше його повну непричетність до злочину, який йому інкримінують. Вказує і на те, що суд не звернув увагу на ряд доказів, які були надані стороною захисту, що ОСОБА_7 з`явився до слідчого в поліцію самостійно та добровільно, почувши, що його ім`я фігурує в рамках кримінального провадження з метою встановлення істини. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його постійного проживання, або ж зменшити заставу до мінімального розміру.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді,повідомлення проте,ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_7 та його захисниці адвокатки ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України, у тому числі й дотримання права особи на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема, протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків та потерпілих, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими доданими до клопотання матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 13.04.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру, яка цього ж дня йому вручена. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не причетний до вчинення злочину апеляційний суд відхиляє. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, фактичні обставини та спосіб його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (вчинено тяжкий умисний злочин із хуліганських спонукань, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років), та даними про особу підозрюваного, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що в підозрюваного ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки, дружина та дитина, має постійне місце проживання, відсутня судимість, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують існування вищезгаданих ризиків та, відповідно й висновку слідчого судді про те, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатнім для запобігання вказаним ризикам.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не спростовують висновку слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не звернув увагу на ряд доказів, які були надані стороною захисту.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 з`явився до слідчого в поліцію самостійно та добровільно, почувши, що його ім`я фігурує в рамках кримінального провадження з метою встановлення істини, - апеляційний суд визнає такими, що також не впливають на висновки слідчого судді й не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, окрім вищенаведеного, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України та фінансову можливість підозрюваного ОСОБА_7 , який є приватним підприємцем, і обґрунтовано визначив заставу в максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що застава в максимальному розмірі є завищеною, - апеляційний суд також враховує те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено, про що свідчить і факт внесення підозрюваним ОСОБА_7 визначеної слідчим суддею застави. При цьому, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального покарання за вчинення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є необхідним і достатнім у разі його внесення для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчим суддею враховано, що останньому про підозру повідомлено 13.04.2020, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 13.06.2020 включно) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подала захисниця ОСОБА_7 адвокатка ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 квітня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що становить 168160 грн. залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: