Справа № 584/233/20
Провадження № 1-кп/584/62/20
В И Р О К
Іменем України

04.06.2020 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000036 від 5 лютого 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Нові Гончари Путивльського району Сумської області, мешкаючого по АДРЕСА_1 , освіта неповна загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом, 5 лютого 2020 року близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_4 в порушення встановленого порядку охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, в урочищі Спадщанського лісу, що розташований на землях Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області та перебуває у постійному користуванні ДП «Конотопський лісгосп», на території природно - заповідного фонду Регіонального ландшафтного парку «Сеймський», що входить до складу природно- заповідного фонду України, відповідно зі ст.3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, діючи всупереч вимогам п.п.2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», без ордера та лісового квитка, з корисливих мотивів, з метою заготівлі деревини та подальшого її використання в господарстві, а саме для опалення будинку, використовуючи ручну пилку, заздалегідь підготовлену для скоєння кримінального правопорушення, вчинив самовільно порубку в кварталі №42, виділ №1 трьох дерев клена гостролистого діаметрами: 16 см - 1 шт., 17,5 см - 1 шт. та 20 см - 1 шт.

Шкода, заподіяна ОСОБА_4 внаслідок незаконної рубки дерев в кварталі №42 виділ №1 та на землях лісового фонду ДП «Конотопський лісгосп» на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до розрахунку ДП «Конотопський лісгосп» складає 1508 гривень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.3 ст.246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах, вчинена на території природно-заповідного фонду.

25 лютого 2020 року між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.3 ст.246 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, яка також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, представників потерпілих, які не заперечували проти затвердження угоди, суд вважає за можливе затвердити угоду з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.246 КК України як як незаконна порубка дерев у лісах, вчинена на території природно-заповідного фонду кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди, а обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Враховуючи наведене в сукупності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, вчинив злочин середньої тяжкості, суд вважає узгоджене сторонами покарання таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого злочину, а отже - може бути призначено обвинуваченому та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

На підставі ч.1 ст.96-2 цього Кодексу спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Враховуючи наведене, а також те, що обвинуваченим повністю відшкодовано матеріальну шкоду, завдану злочином, на підтвердження чого він надав квитанцію, підлягають спеціальній конфіскації у власність держави на підставі ч.9 ст.100 КПК України майно, одержане внаслідок вчинення злочину, знаряддя і засоби вчинення злочину:
1) ручну пилку, яка зберігається в камері схову речових доказів Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області;
2) три стовбури дерева породи клена гостролистого, які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2020 року між прокурором Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000036 від 5 лютого 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Відповідно до ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави майно, одержане внаслідок вчинення злочину, знаряддя і засоби вчинення злочину:
1) ручну пилку, яка зберігається в камері схову речових доказів Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;

2) три стовбури дерева породи клена гостролистого, які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1