Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1831/20
У Х В А Л А
про повернення скарги

16 лютого 2020 року місто Київ

Слідчий суддя суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві про закриття кримінального провадження від 16.01.2020 р. у кримінальному провадженні № 0000051 від 26.03.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зазначаючи про те, що є потерпілими у кримінальному провадженні, звернулися до Подільського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просили скасувати постанову слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_5 від 16.01.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0000051 від 26.03.2015 р.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за вищевказаною скаргою, слідчий суддя виходить з такого.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження слідчому судді.
При цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Тим самим, законодавець чітко визначив вичерпний перелік осіб, процесуальний статус яких надає їм право на звернення до слідчого судді оскаржувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів скарги, про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є потерпілими, зазначено лише в самій скарзі. Постанова про визнання даних осіб до скарги не додана.

Більш того, в оскаржуваній постанові слідчого не зазначено про те, що кримінальне провадження було розпочато за заявою вказаних осіб. Крім того, в даній постанові не зазначено і про те, що у даному кримінальному провадженні є потерпілі, в т.ч. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Крім того, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, право на отримання якого передбачено для заявника ст.60 ч.2 п.1-1 КПК України, в якому обов`язково зазначається за заявою, кого внесені відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до скарги не додано. При цьому, в разі, якщо останні є заявниками у даному кримінальному провадженні, то з 26.03.2015 р. (тобто з часу початку досудового розслідування) та по теперішній час (а це майже 5 років) у даних осіб було достатньо часу для отримання такого витягу у органу досудового розслідування.

При цьому наявність у ОСОБА_2 і ОСОБА_4 копії оскаржуваної постанови слідчого (яка до речі є не засвідченою у встановленому законом порядку) не дає підстав вважати даних осіб потерпілими у кримінальному провадженні.

Тим самим, скаржниками не підтверджено свого процесуального статусу ані заявника, ані потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженні № 0000051.

При цьому, виходячи з принципу диспозитивності та змагальності кримінального процесу, на виконання вимог ст.ст.7 ч.1 п.15, 19, 22, 26 КПК України, саме скаржник має підтвердити слідчому судді саме на стадії відкриття провадження за скаргою те, що він має право на подачу скарги, оскільки саме на цій стадії перевіряється дотримання права на подачу скарги (а не шляхом дослідження матеріалів кримінального провадження з районного управління поліції, які можуть бути надані лише після відкриття провадження за скаргою та в цих матеріалах можуть міститись документи про те, що заявником та потерпілим є інша особа). При цьому, слідчий суддя враховує, що в разі встановлення відсутності права у скаржника на подачу скарги вже під час її розгляду по суті, повернення скарги за відсутністю права на її подачу не допускається.

А відтак, не встановлено передбачених законом підстав для відкриття провадження по вищевказаній скарзі, оскільки процесуальний статус ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , і тим самим право на звернення до слідчого судді, не має підтверджено.

Таким чином, вищевказана скарга подана особою, яка не має права на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.304 ч.2 п.1 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка немає права подавати скаргу.

В зв`язку з наведеним, скаргу необхідно повернути особі, що її подала.

Згідно ст.304 ч.7 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом. Отже, особа, що подала скаргу, має право повторно звернутись до слідчого судді з вищевказаною скаргою, підтвердивши свій процесуальний стан, який надає право на подачу скарги на постанову про закриття кримінального провадженні, та дотримання строків на звернення з нею, в разі їх пропуску заявити клопотання про поновлення їх в разі поважності причин.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що відповідно до ст.36 ч.2 п.7 КПК України прокурор, в порядку нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, має право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих. В зв`язку з чим, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають право звернутись і до Київської місцевої прокуратури № 7, прокурори якої відповідно до норм КПК України здійснюють процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях, досудове розслідування за якими проводиться слідчими СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві, поставивши питання про скасування, незаконної на їх думку, постанови, винесеної слідчим 16.01.2020 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.304 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_5 від 16.01.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0000051 від 26.03.2015 р., - повернути особам, що її подали.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1