Справа № 191/478/19
Провадження № 1-кп/191/40/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000107 від 21.01.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, депутатом не обирався, який судимий:
- 10.08.2010 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
- 15.06.2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 2 роки 6 місяців за вироком суду від 10.08.2010 року. Звільнений 15.02.2014 року з Ігренської ВК Дніпропетровської області (№133) за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково не відбутий строк 5 місяців 29 днів, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає АДРЕСА_4 , неодружений, депутатом не обирався, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 ,

Встановив:

ОСОБА_3 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив та знову вчинив умисний злочин.
19 січня 2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вступивши в попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_4 та, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, прибули на кладовище, яке розташоване поблизу смт. Роздори, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
В цей же день, 19.01.2019 року, у період часу з 12 години 00 хвилин до 13 години 10 хвилин, ОСОБА_3 разом зі співучасником злочину ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, таємно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили взяли дві металеві лавки, які знаходились на місці поховання померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вказаному кладовищі та перенесли їх в руках до лісосмуги, яка була розташована поруч з кладовищем.
Після цього, ОСОБА_3 разом зі співучасником злочину ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, умисними зусиллями, за допомогою сили рук, відділили сідальні частини вказаних лавок та залишили їх на сніжному покрові землі у вказаній лісосмузі. Далі, ОСОБА_3 разом зі співучасником злочину ОСОБА_4 , викрали кріплення вказаних лавок, а саме чотири оцинковані труби, чим осквернили пам' ять померлих, спричинивши матеріальну шкоду та моральні страждання близьким.
З викраденим майном ОСОБА_3 разом з співучасником злочину ОСОБА_4 з місця злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України - незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, скоєне з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України - незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, скоєне з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали себе винуватими в повному обсязі, надали пояснення, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, щиросердно розкаялись, просили призначити покарання не пов`язане з реальним обмеженням волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив призначити покарання на розсуд суду, відповідно до закону.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_9 не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, тому вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченим положення ст.349 КПК України, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд дійшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України, тобто незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, скоєне з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України, тобто незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, скоєне з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України - є визнання винуватості, щире каяття.

Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - є рецидив злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України - є визнання винуватості, щире каяття.

Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 - судом не встановлені.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше судимий, визнав свою провину, розкаявся.

Також, суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, визнав свою провину, розкаявся.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.3 статті 297 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливо без їх ізолювання від суспільства, а покарання їм повинно бути обрано необхідне та достатнє для їх виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді обмеження волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Призначення покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України відповідає принципу гуманізму, який закріплений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і його застосування є співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню та його суспільно-небезпечним наслідкам.

Під час досудового розслідування проведена судово-товарознавча експертиза № 345/19 від 29.01.2019 року, витрати на проведення становили 300 гривень (а.с.39-43, т.2), отже процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_11 , відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Також суд вважає необхідним вирішити питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.
Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 5 ( п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 ( три) роки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирати.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 4 ( чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 ( два) роки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

Речові докази: чотири оцинковані труби пофарбовані фарбою світло зеленого кольору « Ментол» діаметром 45 мм кожна та довжиною відповідно кожна 110 см., 108,6 см, 108 см та 110,7 см., які перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у потерпілого ОСОБА_6 ( а.с.24-25, т.2).

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь експерта ОСОБА_11 ( номер ОКПП НОМЕР_1 , номер картки НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведення експертизи №345/19 від 29.01.2019 року в сумі 150 ( сто п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь експерта ОСОБА_11 ( номер ОКПП НОМЕР_1 , номер картки НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведення експертизи №345/19 від 29.01.2019 року в сумі 150 ( сто п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, прокурору, потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1