Справа № 308/4208/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2020 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Больнісі Республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, зареєстрованого згідно посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 від 26.03.2019 року, дійсна до 26.03.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 ,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,-
Із клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , вбачається, що між ОСОБА_4 , який проживаючи на території с. Вільхівці Тячівського району, та перебуваючи у цивільному шлюбі із ОСОБА_8 , яка здійснює підприємницьку діяльність із продажу будівельних матеріалів, у чому їй допомагав ОСОБА_4 , влітку 2019 року виник конфлікт із приватним підприємцем сусідньо розташованого магазину з продажу побутових товарів, що знаходиться у с. Вільхівці, Тячівського району Закарпатської області та працівницею вказаного магазину ОСОБА_9 , який поступово переріс у різку стійку неприязнь, що супроводжувалася погрозами фізичної розправи на адресу останньої з боку ОСОБА_4 .
В подальшому, на цьому ґрунті, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 .
У клопотанні вказано, що у середині квітня 2020 року, ОСОБА_4 , з метою реалізації цього злочинного умислу, не бажаючи сам безпосередньо здійснювати вбивство ОСОБА_9 , вирішив організувати вчинення цього злочину на замовлення, для чого 18 квітня 2020 року близько 11.50 години в с.Вільхівці Тячівського району зустрівся та завів розмову із ОСОБА_10 , якому повідомив про свій злочинний намір, та про місце проживання потерпілої, шляхи підходу до місця можливого вчинення злочину, час його вчинення, можливі способи вчинення умисного вбивства та розмір грошової винагороди, тобто розкрив план вбивства останньої, згідно з яким ОСОБА_10 мав виступити посібником злочину , повинен буде знайти безпосереднього виконавця скоєння злочину. При цьому ОСОБА_4 на автомобілі «Тойота Ланд Крузер», білого кольору, д.н. НОМЕР_2 , що має у володінні, возив ОСОБА_10 по с.Вільхівці Тячівського району, показуючи та повідомляючи місце роботи та місце проживання ОСОБА_9 , з метою підготовки та організації її вбивства. ОСОБА_10 же, з метою збереження життя ОСОБА_9 , надав ОСОБА_4 удавану згоду на участь в якості спільника у скоєнні вбивства, повідомивши також, що знайде особу безпосереднього виконавця умисного вбивства.
Надалі, ОСОБА_10 , з метою збереження життя ОСОБА_9 , під вдаваним виглядом спільника ОСОБА_4 в умисному вбивстві, 22 квітня 2020 року близько 16.45 години на околиці с.Вільхівці Тячівського району познайомив останнього із ОСОБА_11 , якого представив як особу, яка зможе виступити безпосереднім виконавцем умисного вбивства за грошову винагороду, так як той не є мешканцем Закарпатської області. Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 , з метою умисного вбивства ОСОБА_9 , розповів про свій план, спрямований на умисне позбавлення життя останньої, повідомив та обговорив із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 інші можливі бажані способи, місце та час нападу на ОСОБА_9 з метою її вбивства, спосіб його вчинення такого, зокрема висловивши вимогу про спричинення при вбивстві тілесних ушкоджень голови ОСОБА_9 та надання фотознімку вбитої як підтвердження факту її вбивства, розмір грошової винагороди, виступаючи таким чином керівником підготовки до вбивства та реалізації умисного вбивства ОСОБА_9 . У свою чергу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою збереження життя ОСОБА_9 , надали удавану згоду ОСОБА_4 на участь в якості спільників у скоєнні вбивства, повідомивши, що вбивство на його замовлення буде скоєно через кілька днів.
Після цього 27 квітня 2019 року, ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на околиці с.Вільхівка Тячівського району, виконуючи роль організатора та керівника замовного вбивства, на своєму автомобілі «Тойота Ланд Крузер», д.н. НОМЕР_2 , відвіз їх до місця розташування магазину в с.Вільхівка по місцю роботи ОСОБА_9 з метою візуальної ідентифікації потерпілої виконавцями, після чого повідомив про необхідність здійснення вбивства 28 квітня 2020 року та призначив зустріч у визначений час та місце з метою отримання підтвердження вбивства ОСОБА_9 та виплати винагороди виконавцям, тим часом сам підготувався покинути територію Закарпатської області з метою забезпечення собі алібі. Після того, 29 квітня 2020 року близько 23.00 години, ОСОБА_4 , на околиці с.Руське Поле Тячівського району куди він приїхав на своєму автомобілі «Тойота Ланд Крузер», білого кольору, д.н. НОМЕР_2 , зустрівся із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де останні продовжуючи здійснювати вдаване пособництво у вбивстві ОСОБА_9 , повідомили, йому що нібито уже скоїли вбивство останньої, показавши фотознімок тіла вбитої, чим наглядно підтвердили виконання замовного вбивства. Тут же ОСОБА_4 в якості грошової винагороди за виконання вбивства надав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 8000 гривень, після чого розійшлись з місця зустрічі. ОСОБА_4 був затриманий співробітниками поліції за закінчений замах на умисне вбивство.
Слідчий зазначає, що за таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 - п.11 ч.2 ст.115 КК України, як організація та керівництво підготовкою у вчиненні умисного вбивства, та закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому на замовлення.
Окрім цього, у клопотанні слідчим вказано, що 29.04.2020 року о 00.15 год в с. Руське Поле Тячівського району, по даному кримінальному провадженні за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.14-п.11 ч.2 ст.115 КК України, в порядку ст.208 КПК України затримано громадянина Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Больнісі, Грузія, грузина, мешканця АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 від 26.03.2019, дійсна до 26.03.2020, та поміщено до ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області. Цього ж дня о 17.30 годині ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 - п.11 ч.2 ст.115 КК України.
Слідчий у клопотанні вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: рапортом оперативних працівників про виявлення злочину, а саме , що готується вчинення тажкого злочину; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколами про результати проведення негласних слідчих дій аудіо-відео-контролю особи від 23.04.2020; протоколом огляду місця події від 29.04.2020 в с.Руське Поле Тячівського району, згідно якого було виявлено та вилучено мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_4 , його документи та автомобіль «Тойота», на якому він мав намір відразу після вчинення кримінального правопорушення покинути території області, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 , іншими доказами та матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Слідчий також вказує, що є необхідність у обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу як виду заходу забезпечення кримінального провадження, яку мотивує тим, що згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків, потерпілих у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.
На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному початковому етапі слідства в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих дій для обрання запобіжного заходу
Слідчий у клопотанні також вказує, що зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, ухилитися від слідства та суду. Зокрема, слідчий вказує, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Посилається при цьому на положення ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» де зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Вищевказані обставини, а також той факт, що ОСОБА_16 є громадянином іншої держави, термін дії його посвідки на тимчасове проживання в Україні закінчився 26.03.2020 року, у відповідному порядку термін дії його тимчасового проживання в Україні не продовжено. Разом із тим, у ході розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , після зустрічі із виконавцями замовного вбивства 28.04.2020 року, з метою забезпечення собі алібі, вже підготувався, зокрема взявши із собою паспорт громадянина Гурзії, посвідчення водія громадянина Грузії, терміново виїхати за межі Закарпатської області в м.Київ на автомобілі, або взагалі мав намір покинути територію України, так як термін його посвідки на тимчасове проживання в Україні закінчився, а він є громадянином іншої держави, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.
Окрім цього, як зазначено в клопотанні, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, свідків, які вже встановлені та будуть встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь, зокрема зважаючи на ту обставину, що йому відоме місце проживання більшості із таких. Також ОСОБА_4 , будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до потерпілої, її знайомих, свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з цим, слідчий у клопотанні зазначає, що існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення або підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки, будучи на волі, ОСОБА_4 і надалі матиме можливість вчиняти насильницькі дії відносно потерпілої ОСОБА_9 , її знайомих та родичів, оскільки між ними склалися стійкі неприязні відносини.
Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.
У клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який йому, у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі; є особою молодого віку, стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою; офіційно ніде не працює.
Таким чином, за твердженнями слідчого, зазначеними у клопотанні, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також слідчий у клопотанні зазначає, що слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя час та місце його вчинення, залучення інших осіб для вчинення умисного вбивства на замовлення.
На думку сторони обвинувачення, суд на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, не повинен визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства.
З огляду на викладене, слідчий у клопотанні просить застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Больнісі Республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, зареєстрованому згідно посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 від 26.03.2019, дійсна до 26.03.2020, за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, повязаного з насильством щодо особи, яке передбачало і позбавлення її життя.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання. Просив врахувати дані про особу ОСОБА_4 , його молодий вік, та визначити підозрюваному розмір застави у відповідності до ст. 12 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначив, що наміру ухилятися від органу досудового розслідування чи суду не має, вчиняти будь які дії щодо перешкоджання розкриттю злочину він не буде, а тому просив визначити розмір застави у відповідності до ст. 12 КК України.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , перевіривши подане клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
29.04.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 - п.11 ч.2 ст.115 КК України кваліфікуючими ознаками якого є замах на вбивство вчинене на замовлення.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Слідчий суддя враховує, що згідно наданого до матеріалів клопотання протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 , остання вказувала на те, що з 2015 року вона працює на посаді продавця в магазині «Альфа» ПП «Дьордяй», що за адресою: Тячівський район, с. Вільхівці, вул. Центральна, 34Е. близько двох років назад у власників магазину ОСОБА_15 та ОСОБА_17 виникли неприязні відносини із сусідом по бізнесу ОСОБА_18 , який має у власності магазин «Альва-буд». У квітні 2020 року потерпіла ОСОБА_9 , знаходячись на порозі магазину, навпроти побачила ОСОБА_4 де той займався будівництвом, і почав вигукувати до неї нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та почав погрожувати їй вбивством, замахувався на неї рукою в якій тримав мобільний телефон, говорив, що відірве потерпілій голову. При цьому всьому була присутня знайома потерпілої. Дані погрози продовжувалися декілька днів підряд. Тоді потерпіла зрозуміла, що ОСОБА_4 має реальні наміри її вбити, про дану ситуацію вона багато кому розповідала, оскільки побоювались за своє життя та своїх близьких.
Також слідчий суддя враховує, що згідно наданого до матеріалів клопотання протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 29.04.2020року, де остання вказує на те, що приблизно 15 чи 17 квітня 2020 року перебуваючи в с. Вільхівці, підійшла до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка перебувала біля магазину «Альфа» по вул. Центральній. В цей час до потерпілої підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_19 , якого візуально свідок ОСОБА_14 знає, почав висловлюватися нецензурною лайкою в бік потерпілої ОСОБА_9 , погрожуючи їй вбивством та знищенням, замахувався рукою в якій тримав мобільний телефон, казав, що відірве їй голову.
Також слідчий суддя враховує, що згідно наданого до матеріалів клопотання протоколу допиту ОСОБА_11 від 22.04.2020 розпочатого об 11 год. 00 хв., закінченого об 11 год. 25 хв., останній вказав, що 17.04.2020 року йому зателефонував знайомий гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раніше мав прізвище та ім`я ОСОБА_20 , і розповів, що до нього звернувся ОСОБА_21 та просив його за винагороду 300-500 доларів США вбити жінку, або підшукати людину, яка це зробить. На що свідок ОСОБА_11 сказав, ОСОБА_10 , що терміново необхідно звернутись в поліцію з метою врятувати життя даної жінки і сам невідкладно звернувся в поліцію з метою недопущення умисного вбивства жінки. Також ОСОБА_22 розповів про, те що ОСОБА_23 сам спочатку пропонував йти разом з ним у масках вчинити дане вбивство, але він відмовивяся. ОСОБА_23 також пропонував такі варіанти вбивства, як кинути гранату Ф1 у будинок, де вона проживає, або спалити його разом з нею та убити її залізним прутом, або палицею по голові. Також ОСОБА_24 повідомив про оплату, яку обіцяв за вчинене вбивство ОСОБА_25 в розмірі 300 доларів США.
Також слідчий суддя враховує, що згідно наданого до матеріалів клопотання протоколу допиту ОСОБА_11 , від 22.04.2020 розпочатого об 11 год. 00 хв., закінченого об 11 год. 25 хв., останній вказав, що 22.04.2020 об 16.45 год. він разом із своїм знайомим ОСОБА_10 та ОСОБА_18 зустрілися неподалік лісового масиву на околиці с. Вільхівці, Тячівського району. Під час зустрічі вони обговорювали як саме має бути вчинене вбивство жінки по імені ОСОБА_26 , жительки с. Вільхівці, Тячівського району, переселенки із східних областей України. ОСОБА_21 в ході розмови пропонував кинути гранату Ф1 у будинок жінки ОСОБА_26 , коли вона перебуватиме вдома, однак, свідок ОСОБА_11 заперечив такий варіант виконання, з метою недопущення ураження інших осіб. В ході обговорення ОСОБА_23 заперечив нанесення ножових поранень потерпілій , оскільки він сказав, що вже декілька осіб мешканців Закарпатської області він зарізав, а тому він не хоче такий варіант, бо зразу подумають на його причетність. ОСОБА_21 вибрав варіант нанесення смертельних ударів по голові жертви залізним прутом чи дерев`яною палкою, а також поломки ніг та рук.
Також слідчий суддя враховує, що згідно наданого до матеріалів клопотання протоколу допиту ОСОБА_11 , від 29.04.2020 року, останній вказав, що 25.04.2020 ОСОБА_27 на околиці с. Вільхівці, Тячівського району мав зустріч із ОСОБА_28 , з метою домовитись про наступну зустріч в понеділок, або вівторок, в ході якої ОСОБА_19 мав ОСОБА_11 показати жінку на ім`я ОСОБА_26 , переселенку з Донецької області, що проживає в с. Вільхівці, Тячівського району, яку він, чи ОСОБА_29 повинен вбити, а саме, показати де вона живе, де працює, шляхи її пересування з роботи та графік її руху, щоб я підготувався до її вбивства. 28.04.2020 зранку об 09.30 він з ОСОБА_10 зустрілися із ОСОБА_18 на окраїні села Вільхівці, Тячівського району неподалік річки Тиса на польовій дорозі. Гасанов Самір приїхав на джипі білого кольору марки «Тойота Лендкрузер» днз НОМЕР_2 Сівши в його авто поїхали в сторону с. Вільхівці, Тячівського району і по дорозі ОСОБА_21 розповідав ОСОБА_11 як виглядає майбутня жертва, а саме: яка в неї статура, яке волосся, зріст. Також коли їздили ОСОБА_19 показав де вона живе, якими дорогами ходить на роботу та з роботи, щоб вивчити шляхи можливого мого приходу і відходу до вчинення злочину і після. ОСОБА_30 розповів, що вона працює до 22.00 год., тому вбивство потрібно було вчинити після 22.00 години. Для того щоб вибрати дорогу, і не попасти під відеокамери дорогою в сторону магазину «Альфа», де працює потерпіла, спочатку зупинилися біля фірми ОСОБА_31 , а звідти він пішов до магазину «Альфа», щоб побачити жертву майбутнього вбивства, а ОСОБА_29 із ОСОБА_19 залишилися його чекати в авто. Після цього ОСОБА_19 передав мені частину грошей за виконання вбивства, а саме: 800 гривень, 4 купюри по 200 грн.
Близько 20.00 год. пішли на околицю с. Вільхівці, де з ОСОБА_32 обговорили питання як саме має бути здійснене вбивство, шляхом нанесення багатьох ударів арматурою по голові. Також ОСОБА_21 наголосив, що ніж використовувати не можна, бо відзразу подумають на нього. Згідно умов поставлених ОСОБА_19 після вчиненого вбивства у її будинку я повинен зробити фото вбитої жінки та приїхати показати фото Саміру, а за це Самір повинен заплатити мені винагороду. Домовилися зустрітися на автодорозі біля с. Руське Поле, Тячівського району. А сам ОСОБА_19 сказав, що буде їхати після цього в ОСОБА_33 з метою забезпечення алібі.
Після цього свідок ОСОБА_11 разом із працівниками поліції поїхав до будинку потерпілої ОСОБА_34 будинку працівники імітували вчинення злочину, а саме зімітували обстановку злочину, в ході чого жінка лягла на підлогу, голову облили кетчупом, імітуючи розбиту голову померлої. Після цього він зробив фото ОСОБА_26 на мобільний телефон марки «Айфон». Далі він поїхав на визначене ОСОБА_19 раніше місце, а саме автодорогу перед в`їздом в с. Руське Поле, Тячівського району, де зустрівся із ОСОБА_18 . При зустрічі на околиці с. Руське Поле, Тячівського району під час розмови ОСОБА_11 показав фото нібито вбитої ОСОБА_26 , ОСОБА_35 . ОСОБА_23 подивившись на фото запитав чи це вона. ОСОБА_30 висловив задоволення від виконаного вбивства, сказавши, що убив як треба, залишився задоволений вчиненим вбивством. Самір переконавшись, що на фото дійсно вбита ОСОБА_26 тільки після того дістав гроші з кишені куртки та передав гроші ОСОБА_11 , при цьому їх там перерахували, було 8000 тис грн. Далі ОСОБА_23 сказав, що ніхто нікого не знає і всі розходимось. Після цього ОСОБА_36 було затримано працівниками поліції. Через півгодини в обумовленому раніше місці свідком ОСОБА_11 було видано гроші в сумі 8800 грн. купюрами 1 по 1000 грн., 14 - 500 грн., 4 по 200 грн. працівникам поліції та складено протокол і пояснив де коли та від кого він отримав ці кошти, а саме за виконання вбивства даної жінки.
Крім того, слідчий суддя враховує дані протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_10 від 23.04.2020 року та ОСОБА_31 від 23.04.2020 року.
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вищевказаного злочину.
У своєму рішенні від 13.11.2007 р.«Чеботарь проти Молдови» п. 48 рішення Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Таким чином, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у його вчиненні, оскільки, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 115 КК України, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, яке згідно з санкцією вказаної статті карається позбавленням волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, копія якого міститься у матеріалах клопотання, 29 квітня 2020 року о 00 годині 15 хвилин ОСОБА_4 було затримано.
Окрім того, до матеріалів клопотання додано копію повідомлення про підозру, згідно якої 29 квітня 2020 року, ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 - п.11 ч.2 ст.115 КК України кваліфікуючими ознаками якого є замах на вбивство вчинене на замовлення.
Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі, та вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином.
Слідчий суддя вважає, що на цей час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 , перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.
Також, необхідно врахувати обставини зазначеного правопорушення, у якому досудове розслідування передбачає проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій, що у сукупності вказує на наявність реальних ризиків, передбачених п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може особисто впливати на потерпілу та свідків. Крім того, підозрюваний знайомий з потерпілою, знає про її місце проживання, а тому існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілу з метою зміни її показів на свою користь, уникнення кримінальної відповідальності, самостійно або через знайомих, шляхом вмовляння, погроз або іншим способом.
Слідчий суддя вважає, що з огляду на обставини вчинення правопорушення, доводи сторони обвинувачення, існує імовірність того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може вчиняти тиск на потерпілу ОСОБА_9 свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 і може незаконно перешкоджати встановленню можливих інших свідків та співучасників даного злочину, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Окрім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, ОСОБА_37 , Уродженець м. Больнісі Республіки Грузії, є громадянином Грузії, одружений, зареєстрований згідно посвідки на тимчасове проживання в Україні від 26.03.2019 року № НОМЕР_1 термін дії якого закінчився 26.03.2020 року, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 - п.11 ч.2 ст.115 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою.
Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити і те що статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя бере до уваги мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками для конкретних осіб, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу враховується і та обставина, що це особливо тяжке правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинено ним із залученням кількох осіб щодо потерпілої у період, коли постановою КМ України від 11.03.2020 року № 211 (зі змінами від 02.04.2020 року) по всій території України із 12.03.2020 року введено карантин та ряд інших обмежувальних заходів з метою запобіганню поширенню на території України госрої распіраторної хвороби COVID 19, що визнана у ВОЗ України пандемією коронавірусної інфекції.
Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя, вважає обґрунтованим висновок про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.
Крім цього, у випадку застосування до ОСОБА_4 , заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
При цьому, обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. та не спростовують підстави зазначені у ч.4 ст. 183 КПК України .
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що підозрюваному ОСОБА_4 , інкримінується організація і підготовка до умисного вбивстава та закінчений замах на вбивство ОСОБА_9 , вчинене на замовлення.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, слідчий суддя вважає за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Больнісі Республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, зареєстрованого згідно посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 від 26.03.2019 року, дійсна до 26.03.2020 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 - п.11 ч.2 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання з 00 год. 15 хв. 29 квітня 2020 року.
Строк дії ухвали закінчується о 00 год. 15 хв. 26 червня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 05 травня 2020 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1