ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5438/19 Номер провадження 11-сс/814/352/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівника Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 05 березня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :
Даною ухвалою задоволено скаргу ОСОБА_7 та зобов`язано начальника управління-начальника ВОРД СУ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_8 або іншу уповноважену особу повернути

ОСОБА_7 особисте майно, яке тбуло тимчасово вилучено 10 жовтня 2019 року в ході обшуку в межах кримінального провадження №0000043 від 23.04.2019 року, проведеного відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2019 року.

В обгрунтування прийнятого рішення, слідчий вказав, що вилучені речі є тимчасово вилученим майном, в судовому засіданні слідчим не надано жодного документу, який би визначив те, що вилучене майно (речі) отримані злочинним шляхом, як і не надав доказів того, що на них накладено арешт ухвалою слідчого судді, а тому в силу ст. 169, ч.5 ст.171 КПК України вилучені речі підлягають негайному поверненню особі, у якої їх було вилучено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор другого відділу процесуального керівника Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали Офісом Генерального прокурора отримано 02.03.2020, та скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою повернути скаргу ОСОБА_7 .

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням територіальної юрисдикції, а тому є незаконною, оскільки на дату подання скарги та винесення ухвали вказане кримінальне провадження не перебувало у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області, а вже 2 місяці розслідувалось слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, по що було достеменно відомо суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є:

-рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

-підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором;

-забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що прокурор має право на оскарження рішення слідчого судді, яке не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було ухвалено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження Офіс Генерального прокурора не був повідомлений про дату та час судового розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, копію ухвали слідчого судді Офіс отримав 08.04.2020 року, а апеляційну скаргу поштою направив 09.04.2020 року, у звязку з чим колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прокурором оскаржена в установлені нормами КПК України, а тому клопотання про поновлення строку є зайвим.

Відповідно до ч.2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що всі інші клопотання, які пов`язані з клопотаннями про застосування заходів кримінального забезпечення повинні подаватись в такому ж порядку.

Як вбачається з матеріалів провадження досудове розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора від 04.12.2019 року з 09.12.2019 року проводиться центральним апаратом Державного бюро розслідувань, у звязку з чим скаржник повинен був звернутись зі скаргою на бездіяльність слідчого до місцевого загального суду за місцем територіальної юрисдикції центрального апарату ДБР, який знаходиться в м. Київ.

ОСОБА_7 звернувшись зі скаргою на бездіяльність слідчого до Київського районного суду м. Полтава порушив територіальну юрисдикцію.

Відповідно до п.2ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається скаржнику, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя Київського районного суду м. Полтава не мав правових підстав для розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого слідчого органу, який перебуває в м. Київ.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, і як наслідок до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівника Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовільнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 05 березня 2020 року на бездіяльність слідчого за скаргою ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_7 повернути скаржнику як таку, що не підлягає розгляду в Київському районному суді м. Полтава.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_4 .