Справа № 344/7813/20
Провадження № 1-кс/344/2941/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії в.о. начальника управління прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 щодо розгляду його скарги від 12.05.2020 р.; зобов`язати прокурора Івано-Франківської області розглянути його скаргу від 12.05.2020 р. в кримінальному провадженні за №0000155 від 10.12.2012 р. за фактом вчинення відносно нього кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.355 КК України по суті, зобов`язавши останнього розглянути його скаргу у формі процесуального документу з винесенням відповідної постанови, як це передбачено ст.110 КПК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 12.05.2020 року в.о. начальника управління прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 не мав відповідних повноважень для прийняття рішення за його скаргою, оскільки лише прокурор області та його заступники мають право на вирішення питання про зміну підслідності в кримінальному провадженні.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просила в задоволенні скарги відмовити.

Як зазначила прокурор, при розгляді скарги ОСОБА_5 від 12.05.2020 року вимог процесуального закону порушено не було.

Проаналізувавши доводи учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В провадженні слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000155 від 10.12.2012 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.2 ст.355, ч.1 ст.358 КК України.

15 травня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до прокурора Івано-Франківської області зі скаргою (втретє) з підстав як порушення розумних строків так і неефективного досудового слідства в кримінальному провадженні та зміни підслідності від 12.05.2020 року, в якій просив змінити підслідність даного провадження та скерувати останнє до слідчого управління ГУНП в Івано-Франківської області.

Листом №04/2/2-359-12 від 12.06.2020 року в.о. начальника управління прокуратури області ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про розгляд прокуратурою області його повторного звернення та про відсутність підстав для доручення проведення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування у зв`язку з необхідністю проведення додаткового допиту ОСОБА_5 за його клопотанням від 04.06.2020 року про проведення окремих слідчих дій.

Вважаючи таку відповідь в.о. начальника управління прокуратури області незаконною, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з даною скаргою.

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Абзацом першим частини 5 статті 36 КПК України визначено, що генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.

Згідно з ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Аналіз змісту вищенаведених норм процесуального закону свідчить про те, що питання зміни підслідності кримінального провадження у разі неефективного досудового розслідування відноситься до компетенції, зокрема, керівника регіональної прокуратури, його перших заступників та заступників.

При цьому, ч.5 ст. 36 КПК України передбачає винесення мотивованої постанови лише в разі прийняття одним із наведених прокурорів позитивного рішення про зміну підслідності.

Вимог щодо винесення прокурором мотивованої постанови про відмову у зміні підслідності чинний КПК не містить.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що в розумінні процесуального закону питання щодо зміни підслідності є дискреційним повноваженням перелічених у ч.5 ст. 36 КПК України прокурорів, і зобов`язання прокурора виносити мотивовану постанову про зміну підслідності у кримінальному провадженні означало би втручання в межі такої дискреції.

Так, з наданих в судовому засіданні матеріалів кримінального (№0000155) та наглядового провадження слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово звертався до прокурора Івано-Франківської області про зміну підслідності.

11 березня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до прокурора Івано-Франківської області з клопотанням про видачу на руки копію постанови про зміну підслідності у кримінальному провадженні №0000155 та про зміну підслідності кримінального провадження.

Листом №04/2/2-359-12 від 03.04.2020 року заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні та про відсутність підстав для доручення здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування.

21 квітня 2020 року ОСОБА_5 повторно звернувся до прокурора Івано-Франківської області зі скаргою з підстав як порушення розумних строків так і неефективного досудового слідства в кримінальному провадженні та зміни підслідності.

Згідно резолюції прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 від 21.04.2020 року, яка міститься в матеріалах наглядового провадження, прокурором області розгляд даного звернення та підготовку відповіді було доручено заступнику прокурора області ОСОБА_10 , яким в подальшому здійснено вказівку щодо виконання прокурору ОСОБА_11 .

Листом №04/2/2-359-12 від 30.04.2020 року в.о. начальника управління прокуратури області ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про розгляд прокуратурою області його повторного звернення та про те, що зазначені ним факти вже були досліджені при розгляді попередніх звернень; підстав, передбачених ч.5 ст.36 КПК України для доручення проведення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування на даний час немає.

15 травня 2020 року ОСОБА_5 втретє звернувся до прокурора Івано-Франківської області зі скаргою з підстав як порушення розумних строків так і неефективного досудового слідства в кримінальному провадженні та зміни підслідності від 12.05.2020 року, в якій просив змінити підслідність даного провадження та скерувати останнє до слідчого управління ГУНП в Івано-Франківської області.

Згідно резолюції прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 від 15.05.2020 року, яка міститься в матеріалах наглядового провадження, прокурором області розгляд даного звернення та підготовку відповіді було доручено заступнику прокурора області ОСОБА_10 , яким в подальшому здійснено вказівку щодо виконання прокурору ОСОБА_11 .

Листом №04/2/2-359-12 від 12.06.2020 року в.о. начальника управління прокуратури області ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про розгляд прокуратурою області його повторного звернення та про відсутність підстав для доручення проведення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування у зв`язку з необхідністю проведення додаткового допиту ОСОБА_5 за його клопотанням від 04.06.2020 року про проведення окремих слідчих дій.

Враховуючи все вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що при розгляді скарги ОСОБА_5 від 12.05.2020 року не було допущено порушень процесуального закону, оскільки заявника було повідомлено про результат розгляду його звернення (а саме відсутність підстав для зміни підслідності кримінального провадження у зв`язку з неефективністю досудового розслідування).

Матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження того, що за зверненнями ОСОБА_5 прокурором області чи його заступниками приймалося позитивне рішення про доручення проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування.

При цьому, у разі відмови у зміні підслідності чинний КПК винесення мотивованої постанови не передбачає.

Посилання представника скаржника в судовому засіданні на бездіяльність прокурора області щодо не розгляду його скарги є безпідставними, оскільки зі змісту листка резолюції, який міститься у матеріалах наглядового провадження, вбачається, що прокурор області ОСОБА_12 ознайомився із скаргою ОСОБА_5 , та доручив підготовку відповіді заступнику ОСОБА_13 , що не суперечить вимогам закону та підзаконних нормативних актів Прокуратури Івано-Франківської області.

Крім того, на даному листку резолюції не міститься вказівки прокурора області чи його заступника про зміну підслідності кримінального провадження №0000155 та доручення його здійснення іншому органу.

Відтак, вимога скарги ОСОБА_5 про зобов`язання прокурора Івано-Франківської області розглянути його скаргу від 12.05.2020 р. в кримінальному провадженні за №0000155 по суті, зобов`язавши останнього розглянути його скаргу у формі процесуального документу з винесенням відповідної постанови, як це передбачено ст.110 КПК України, - є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги скарги про визнання протиправними дій в.о. начальника управління прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 щодо розгляду його скарги від 12.05.2020 р., слідчий суддя звертає увагу на те, що частиною 1 статті 307 КПК України не передбачено такого способу захисту порушеного права учасника кримінального провадження чи іншої особи, як визнання протиправними дій.

Ч.1 ст. 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 110, 303, 306, 307, 308, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.07.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1