Справа № 462/1506/20
провадження 1-кс/462/507/20
У Х В А Л А

17 березня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

У провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді судового провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного відділу поліції Головного Управління поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 02.03.2020.
В обґрунтування заяви ОСОБА_3 покликається, що слідчим суддею ОСОБА_4 розглядалася у справі №462/6954/19 скарга щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочини слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області і патрульних поліції, на думку заявника, з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, у зв`язку з чим у нього виник сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .
Учасники розгляду до судового засідання не з`явилися, про розгляд провадження повідомлені належним чином.
У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивної, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши заявлений відвід слідчому судді, дослідивши матеріали провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.
Заявлений відвід мотивований тим, що слідчим суддею ОСОБА_4 розглядалася у справі №462/6954/19 скарга щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочини слідчого Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області і патрульних поліції, на думку заявника, з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, у зв`язку з чим у заявника виникає сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .
Статтею80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивований.
Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
В обґрунтування своєї заяви про відвід слідчого судді заявник не навів жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді, що передбачені нормами КПК України, подана заява не містить належних обґрунтувань та мотивів відводу.
Будь-які обставини, які б свідчили про заінтересованість чи необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 , його безсторонність при розгляді скарги ОСОБА_3 , що відповідно до вимог ст. 75,76, 77 КПК України є підставами для відводу - відсутні.
Крім цього, із поданої заяви про відвід слідчого судді вбачається, що мотиви, викладені у заяві, фактично свідчать про незгоду заявника з процесуальним рішенням слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді іншої справи за участю заявника, дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях заявника, що не може слугувати підставою для відводу.
Відтак, оскільки судом не встановлено та заявником не наведено жодних підстав відводу, передбачених ст. 75,76 КПК України, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 370, 372 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді судового провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного відділу поліції Головного Управління поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 02.03.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: