Справа № 183/2483/20
№ 1-кп/183/1198/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000112 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді командира відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

04 вересня 2018 року наказом № 257 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 1 протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.
В подальшому старший солдат ОСОБА_5 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 352 від 30 листопада 2018 року (по стройовій частині) був призначений на посаду командира відділення протитанкових ракет взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .
Так, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України будучи зобов`язаним суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, 08 листопада 2019 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування зазначеної військової частини, базовий табір якої на той час дислокувався у АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, заходів для повернення до військової частини не вживав.
05 травня 2020 року старшого солдата ОСОБА_5 затримано та доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.
Таким чином, 08 листопада 2019 року старший солдат ОСОБА_5 умисно самовільно залишив військову частину без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та незаконно перебував за межами військової частини до 05 травня 2020 року.
Своїми діями солдат ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 07.05.2020 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , яку просив затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України з призначенням іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді арешту на гауптвахті строком 2 місяці. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому останній визнав себе винним, повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. А також зазначив, що угоду було укладено за його ініціативою та добровільно. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує, що вчинив злочин.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, і призначення узгодженого сторонами покарання.
В обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Тому, з урахуванням вищевикладеного, при призначенні покарання судвраховує, що злочин, вчинений ОСОБА_5 є тяжким, однак обвинувачений, раніше не судимий, являється учасником бойових дій в зоні АТО. Крім того, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає, з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на 2 місяці.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді арешту з відбуванням якого на гауптвахті на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Крім того, вирішуючи клопотання прокурора про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд приходить до переконання про можливість його задоволення і зміну раніше обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на засудженого обов`язку не відлучатися з військової частини без дозволу суду чи прокурора до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 травня 2020 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на два місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Зарахувати у строк відбуття покарання тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з 05 травня 2020 року по 13 травня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту на гаупвахті.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , обраний Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави 06 травня 2020 року змінити на особисте зобов`язання з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язку не відлучатися з військової частини без дозволу суду чи прокурора до набрання вироком законної сили.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1