УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0011878 від 06 грудня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.388 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0011878 від 06 грудня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011878 від 06 грудня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що вищезазначене майно: земельна ділянка (кадастровий номер :04:003:0046) є іпотечним майном, на яке накладено заборону щодо відчуження, та розуміючи процедуру примусової реалізації зазначеного нерухомого майна в рамках виконавчого провадження, здійснив незаконні дії з предметом іпотеки.

Аналогічні незаконні дії були вчинені з боку іншого майнового поручителя ОСОБА_5 , щодо іпотечного майна яке також перебувало в іпотеці та на яке було накладено заборону щодо відчуження, а саме: земельної ділянки (кадастровий номер :04:003:0047).

Предметом протиправних дій в даному випадку виступає земельна ділянка (кадастровий номер :04:003:0046) та земельна ділянка (кадастровий номер :04:003:0047), які на підставі договорів іпотеки, укладених між ПАТ «РОДОВІД БАНК» із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були передані до Банку в заставу, як забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №15.3/СК-037.06.2 від 17.08.2006, укладеного між Банком та ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 15.06.2020 року земельну ділянку (кадастровий номер :04:003:0046) та земельну ділянку (кадастровий номер :04:003:0047), оскільки вони є об`єктами кримінально-протиправних дій, що відповідає критеріям статті 98 КПК України.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки вказані земельні ділянки мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, а також наявність реальних ризиків незаконного відчуження та з метою забезпечення збереження речового доказу, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_6 подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна, в силу ч.2 ст.172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання, вбачається, що існують обґрунтовані підстави вважати, що право власності на вказане майно є об`єктом кримінально-протиправного посягання, майно може бути набуте протиправним шляхом, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, так само як і не заявлений цивільний позов у даному кримінальному провадженні. В зв`язку з чим, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про арешт майна саме з метою забезпечення цивільного позову та конфіскації майна.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, те, що предметом злочинного посягання у кримінальному провадженні є земельні ділянки, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, зазначеного в клопотанні прокурора.

Керуючись ст.ст.131,132; 170173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0011878 від 06 грудня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на: земельну ділянку (кадастровий номер :04:003:0046), земельну ділянку (кадастровий номер :04:003:0047), із з забороною відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя