Справа № 191/937/20
Провадження № 1-в/191/202/20
У Х В А Л А
іменем України

07 липня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника Синельниківської ВК № 94 - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд -

В С Т А Н О В И В:

До суду з вищевказаним клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ДУ «СВК-94» та прокурор в судовому засіданні заперечували проти клопотання засудженого.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника ДУ «СВК №94», думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_5 прибув до Синельниківської ВК-94 04.05.2016 року. Раніше засуджений 2 рази. У цій справі засуджений : 23.12.2015 року Ленінським райсудом за ст.289 ч.2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 15.08.2016 року зараховано у строк попереднього ув`язнення з 16.04.2014 року по 19.05.2014 року включно. Початок строку : 12.04.2016 року. Кінець строку : 09.04.2021 року.

За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується наступним чином : на теперішній час працевлаштований в цеху «ЗБВ» по переробці поліетилену, до праці ставиться добре; мав п`ять стягнень, які вже погашені в законному порядку і чотири заохочення; дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи виконання покарання; безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи; не намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи виконання покарання ставиться не завжди сумлінно; систематично відвідує заходи виховного характеру; приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу : «Повернення», але ставиться до самої програми формально; на профілактичному обліку не перебуває, виконавчий лист відсутній, провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частиною 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим : не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за умисний злочин (тяжкий), зарекомендував себе посередньо, на даний час працевлаштований в цеху «ЗБВ» по переробці поліетилену, станом на 02.01.2020 року відбув строку, комісією установи 31.07.2019 року ОСОБА_5 біло відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення; комісією установи 15.01.2020 ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як особі, що не довела своє виправлення, за період з 06.07.2017 року по 30.01.2020 року мав чотири заохочення за сумлінне ставлення до праці, за період з 30.05.2016 року по 25.05.2018 року мав п`ять стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, соціально-корисні зв`язки задовільні, виходячи з чого суд приходить до висновку про те, що засуджений на шлях виправлення не став.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вивчивши відомості про особу засудженого, характеристика якого не є позитивною, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, а також враховуючи те, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в їх сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд не вбачає сумлінної поведінки засудженого та доведення ним свого виправлення.

Таким чином, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України, Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1