БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/32/20
Провадження №1-кп/497/28/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград кримінальне провадження№0000433 від 16.12.2019 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Баннівка Болградського району Одеської області, зі слів - має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, періодично працює за наймом у приватних осіб, має двох неповнолітніх дітей, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості згідно зі ст.89 КК України,

- який обвинувачується за ст.125ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Суд визнає доведеним, що 15.12.2019 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, у кімнаті домоволодіння АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_5 , у присутності трьох малолітніх дітей потерпілої, двоє з яких є їхніми спільними, вступив зі своєю колишньою співмешканкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою припинив на той час спільне проживання, у сварку, в ході якої, з мотивів неприязних відносин, що виникли раптово, під час сварки, діючи з умислом, спрямованим на завдання ударів по тілу потерпілої, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків від своїх дій, штовхнув потерпілу, в результаті чого ОСОБА_4 вдарилась правою рукою о кут гарячої печі. Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс потерпілій відразу ж ще й один удар своєю ногою в область правої ноги потерпілої, чим завдав їй тілесні ушкодження у виді синця в ділянці правого ліктя по заднє-зовнішній поверхні, та садна в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу по зовнішній поверхні ноги в проекції зовнішньої кісточки, - які, по ступеню тяжкості, згідно висновку експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст.125ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження з обтяжуючими обставинами вчинення кримінального правопорушення у присутності дітей та щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, пояснивши, що він близько восьми років проживав у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу з потерпілою ОСОБА_4 , в якої була дочка від першого шлюбу, та яка народила ще двох їхніх спільних дітей - сина і дочку. Проте у грудні 2019 року ОСОБА_4 орендувала житло неподалік від його будинку і перейшла туди жити разом з дітьми. 15 грудня 2019 року він, обвинувачений, вдень, повернувшись разом зі своїм дядьком з с.Василівка Болградського району, куди їздили з питання роботи, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння пішов до колишньої дружини потерпілої до домоволодіння, де вона проживає наразі з дітьми, і почав з`ясовувати стосунки, хотів в неї забрати телефон, який сам для неї і придбав. В ході сварки, намагаючись відібрати в потерпілої телефон, штовхнув її і вдарив своєю ногою по її нозі, потім вийшов, оскільки старша дівчинка дочка потерпілої побігла за сусідами. У вчиненому вину визнає, усвідомив протиправність своєї поведінки, просить в потерпілої вибачення, має намір виправитися, більше не вживає алкогольні напої, бере участь у вихованні сина, більше з потерпілою не сварився, але разом вони вже не проживають. Просить не призначати занадто суворого стягнення, враховуючи, що він розкаюється. Оскільки визнає, що його вина у скоєнні цього правопорушення є, готовий понести покарання, зокрема, виконати громадські роботи, якщо суд їх призначить.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_5 , підтвердивши їх таким чином, та пояснила, що матеріальної та моральної шкоди діями обвинуваченого їй завдано не було, але вважає, що покарання йому потрібно призначити суворе, оскільки він не вперше її ображає, особливо перебуваючи, як цього разу, у стані алкогольного сп`яніння, і лише тепер її терпець урвався і вона від нього пішла. Вибачення ОСОБА_5 приймає, але не пробачає. Намірів продовжувати сімейні відносини з ним не бажає, незважаючи на те, що він визнав батьківство стосовно їхніх двох спільних дітей і бере участь у вихованні й утриманні сина, якому вісім років. Просить покарати обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до Закону на розсуд суду, не заперечує проти призначення йому покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений та потерпіла своїми поясненнями підтвердили час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті та які підтверджені наданими прокурором письмовими доказами, що були зібрані в ході досудового розслідування.

Прокурор, стверджуючи, що вина обвинуваченого та кваліфікація його дій доведена узгодженими між собою доказами поясненнями у судовому засіданні та підтверджена належними письмовими доказами, і вважаючи, що обставиною, яка пом`якшує покарання є визнання обвинуваченим вини, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 120-ти годин громадських робіт що передбачено санкцією статті 125ч.1 КК України.

Крім того, прокурор, на підтвердження вини і кваліфікації обвинуваченого, надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, та які були долучені судом до матеріалів судової справи і досліджені у судовому засіданні, а також матеріали, що характеризують обвинуваченого: витяг з кримінального провадження про внесення відомостей про злочин до ЕРДР, заяву потерпілої та протокол прийняття заяви від потерпілої від 15.12.2019р., висновок експерта №104 від 16.12.2019р., згідно якого потерпілій спричинено легке тілесне ушкодження у виді синця в ділянці правого ліктя по заднє-зовнішній поверхні, садно в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу по зовнішній поверхні в проекції зовнішньої кісточки, які, по ступеню тяжкості, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також прокурор надав суду протокол слідчого експерименту від 27.12.2019р., в ході якого обвинувачений докладно і добровільно у присутності пойнятих розповів обставини вчиненого ним, довідки від психіатра та нарколога, згідно яких обвинувачений на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, позитивну характеристику з місця проживання щодо обвинуваченого та довідку про склад сім`ї, вимогу, згідно якої ОСОБА_5 двічі був притягнутий до кримінальної відповідальності, але його судимості є погашеними відповідно до ст.89 КК України.

Суд бере до уваги отриманий та долучений до матеріалів справи від органу пробації висновок, згідно якого рівень небезпеки обвинуваченого та ризик повторності скоєння ним правопорушень середній, та згідно якого обвинувачений характеризується позитивно, не підтримує стосунки з особами, що схильні до скоєння правопорушень, на обліку в лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.

Учасники судового засідання не заперечували, що докази, зібрані і встановлені в ході досудового та судового розслідування кримінального провадження є належними та допустимими.

Оцінюючи докази, досліджені в ході судового засідання у сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого інкримінованою йому статтею 125ч.1 КК України, та дійшов висновку, що вина його доведена вищевказаними доказами поясненнями самого обвинуваченого у судовому засіданні, поясненнями потерпілої, а також дослідженими судом письмовими доказами що повністю узгоджуються між собою; кваліфікація дій обвинуваченого за ст.125ч.1 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій є правильною.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, скоїв злочин, який, згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, та враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання визнання обвинуваченим вини , суд дійшов висновку, що за доцільне є призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, що передбачено санкцією інкримінованої йому статті КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки це визнав сам обвинувачений та підтвердила потерпіла; також обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 у присутності малолітніх дітей та щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає визнання обвинуваченим своєї вини та співпрацю з органами досудового розслідування, оскільки він добровільно розповів про обставини правопорушення в ході слідчого експерименту, що зафіксовано фототаблицею, визнав свою вину в ході судового розгляду провадження та вибачився у суді перед потерпілою.

З урахуванням усіх вищевикладених встановлених в ході судового розгляду провадження обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена в повному обсязі, тому він підлягає притягненню до покарання, визначеного кримінальним кодексом України, а покарання, що запропоноване прокурором у виді громадських робіт є, у даному випадку, достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання судом наразі також відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.125ч.1 КК України, 368,369ч.1,373ч.2-3,374,392,393,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.125ч.1 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений. Строк для оскарження вироку може бути поновлений чи продовжений з поважних причин.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Відповідно до статті 56 Кримінального кодексу України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи можуть бути у виді: прибирання вулиць, парків, скверів, інших територій, роботи з благоустрою населеного пункту, ремонту будівель, комунікацій, вантажно-розвантажувальні роботи, догляд за хворими, сільськогосподарські роботи, роботи по впорядкуванню лісів та інші роботи, що не потребують спеціальної підготовки чи певної кваліфікації.

Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби. ККУ не передбачає можливості звільнення осіб, засуджених до громадських робіт, від відбування покарання з випробуванням (ст. 75), умовно-дострокового їх звільнення від покарання (ст. 81), а також заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням (ст. 82).

Строк покарання у виді громадських робіт обчислюється в годинах, протягом яких засуджений працював за визначеним місцем роботи.

2. Громадські роботи виконуються не більш як чотири години на день, а неповнолітніми - дві години на день, але не менше двадцяти п`яти годин на місяць.

Вільним від роботи чи навчання часом є вихідні, святкові дні, а також денний час, що залишається після робочого дня (часу навчання). Виконання цього покарання в нічний час (з 22-і до 6-і години) щодо працюючих вдень осіб є недопустимим, оскільки це суперечить нормам законодавства, що встановлюють право особи на відпочинок. Безробітні можуть відбувати це покарання і в нічний час. До відпрацьованого часу зараховується тільки той строк, який засуджена особа відпрацювала згідно з повідомленням власника підприємства, весь інший час до строку відбування покарання не зараховується (у тому числі й час хвороби). Не зараховується до часу відбування покарання час, якщо засуджена особа прибула для виконання робіт у стані сп`яніння.

Кількість відпрацьованих засудженою особою годин заноситься в картку обліку, яка заповнюється щомісяця. Після відпрацювання встановленої вироком суду кількості годин уповноважений орган з питань пробації надсилає власнику підприємства повідомлення про припинення відбування покарання засудженою особою, і вона знімається з обліку.

Порядок виконання громадських робіт
Виконання покарання у виді громадських робіт включає в себе:

облік засуджених осіб; роз`яснення порядку і умов відбування покарання; погодження з органами місцевого самоврядування переліку об`єктів, на яких засуджені особи відбувають громадські роботи; здійснення контролю за додержанням умов відбування покарання засудженими особами і власником підприємства за місцем відбування засудженими особами громадських робіт; облік відпрацьованого засудженими особами часу; проведення інших заходів, передбачених законом.

Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою. Судове рішення приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані:

додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання;

сумлінно ставитися до праці;

-працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є: - несвоєчасне одержання виклику; - хвороба; - інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Надання засудженому щорічної відпустки за основним місцем роботи не зупиняє виконання покарання у виді громадських робіт. Стосовно особи, яка після ухвалення судового рішення визнана особою з інвалідністю першої або другої групи або досягла пенсійного віку, а також жінки, яка стала вагітною, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду подання про звільнення її від подальшого відбування покарання.

Засудженому забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.

Після отримання копії вироку суду кожна засуджена особа викликається до уповноваженого органу з питань пробації (неповнолітній - з батьками або особою, яка їх заміняє). З нею проводиться бесіда, під час якої роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, повідомляється про стягнення, які можуть бути накладені, про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. За результатами бесіди засуджена особа дає підписку, у якій власноручно зазначає про ознайомлення з вимогами щодо осіб, засуджених до громадських робіт. Крім цього, засуджена особа заповнює анкету.

Заздалегідь визначивши з органом місцевого самоврядування перелік підприємств, на яких засуджені особи відбувають громадські роботи, працівник уповноваженого органу з питань пробації не пізніше десятиденного строку з дня отримання копії вироку суду видає засудженій особі направлення на одне з цих підприємств, де вона відбуватиме покарання. Працівник уповноваженого органу з питань пробації виносить постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та контролює періодичність явки засуджених осіб на реєстрацію. Періодичність явки на реєстрацію встановлюється постановою, яка затверджується начальником уповноваженого органу з питань пробації та оголошується засудженій особі під підпис, після чого заводиться листок реєстрації . Періодичність явки засудженої особи на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації встановлюється від одного до чотирьох разів на місяць у залежності від злочину, за який її засуджено, ставлення засудженої особи до відбування покарання та праці.

Виконання покарання у виді громадських робіт припиняється, а засуджені особи знімаються з обліку у зв`язку з: - Відбуттям призначеної судом кількості годин громадських робіт - за наявності повних даних з підприємства про відпрацьований час. - Засудженням за ухилення від відбування громадських робіт - за наявності вироку суду, який набрав законної сили. - Амністією - за наявності відповідної постанови (ухвали) суду. - Скасуванням вироку - за наявності відповідної постанови (ухвали) суду.

- Іншими підставами, передбаченими законодавством.

З обліку також знімаються: пПомерлі - за наявності відповідної довідки органу реєстрації актів громадянського стану; особи, засуджені за учинення нового злочину, - за наявності копії вироку суду, що набрав законної сили; засуджені особи, які змінили місце проживання і вибули за межі території обслуговування, - за наявності підтвердження про отримання особової справи уповноваженим органом з питань пробації за новим місцем проживання.

Відповідальність засуджених до покарання у виді громадських робіт
Ухилення від відбування громадських робіт утворює склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України та карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.
За порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також порушення громадського порядку, за яке засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності, до нього уповноваженим органом з питань пробації може бути застосоване застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
Стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є:

- систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження;

- невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Засуджений до громадських робіт, розшук якого оголошено у зв`язку з ухиленням від покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.