ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1720/20
провадження № 1-кс/753/620/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув матеріали клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0007740 від 22.10.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий вимоги заяви підтримав.

Власник майна до суду не викликався.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0007740 від 22.10.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що в жовтні 2019 року гр. ОСОБА_5 , 1987 р.н. по підроблених документах заволодів правом власності на квартиру АДРЕСА_1 . Так оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_5 у 2019 році зареєстрував в Єдиному реєстрі рухомого майна договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , нібито посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 10.12.2012 і зареєстрованого в реєстрі за №521, тим самим заволодів правом власності на дану квартиру.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 03.10.2019 було зареєстровано право власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2012, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 18.01.2020 згідно договору купівлі-продажу дана квартира належить ОСОБА_7 .
Відповідно до листа Комунального підприємства Київська міська рада «Київське міське бюро технічної інвентаризації» первинна реєстрація права власності на кв. АДРЕСА_1 проведена та зареєстрована за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності виданого 06.06.2012.
Згідно відповіді Київського державного нотаріального архіву у справі №2-27 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій» том №1 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №521-523 від 16 березня 2012 року міститься запис про засвідчення трьох фотокопій на 5 сторінках. Відповідно за 10 грудня 2012 року відсутній будь-який запис щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №786 від 22.06.2016).
На підставі вищевикладеного у досудового слідства є підстави вважати, що договір купівлі-продажу від 10.12.2012 року кв. АДРЕСА_1 є підробний, а отже і право власносності не може бути зареєстроване за ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що дана особа 18.01.2020 згідно договору купівлі-продажу перепродала дану квартиру ОСОБА_7
З метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення права на судовий порядок вирішення спору, а також з метою запобігання подальшого незаконного відчуження майна третім особам, знищення можливих наявних слідів вчинення кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до положення ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0007740 від 22.10.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт наквартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: