ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/335/20 Справа № 185/8228/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Вирішено долю речових доказів, та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати на проведення експертизи.
Не погоджуючись з призначеним судом першої інстанції покаранням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року в частині призначення покарання, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 1 місяць;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 місяців.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді арешту строком на 6 місяців.
В іншій частині просить вирок залишити без змін.
В обгрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції не враховано обставини вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а саме той факт, що злочини скоєні протягом 3 днів у приміщенні одного магазину, що свідчить про зухвалість поведінки ОСОБА_7 та його схильність до суспільно-небезпечної поведінки. Також зазначив, що схильність ОСОБА_7 до суспільно-небезпечної поведінки підтверджується і його посткримінальною поведінкою, який неодноразово порушував домашній арешт та в період дії домашнього арешту продовжив свою злочинну діяльність, про що свідчить копія повідомлення ОСОБА_7 про підозру у скоєнні умисних корисливих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України. Тому прокурор вважає, що остаточне покарання, призначене судом першої інстанції є м`яким та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Обвинувачений та його захисник просили відмовити у задоволенні вказаної апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при ухваленні вказаного вироку, суд першої інстанції врахував обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, та встановив, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого немає.
Також суд першої інстанції врахував те, що обвинувачений вчинив злочини, які відносяться до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, не працює, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав в повному обсязі, шкоду потерпілим відшкодовано.
Тому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень та не приймає доводи прокурора щодо м`якості призначеного покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року без змін.
Керуючись ст. ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4