справа № 162/426/19
провадження № 1-кп/166/21/20
УХВАЛА

16 січня 2020 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №00194, внесене до ЄРДР 22 червня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

встановив:
Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2019 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Захисник і обвинувачений підтримали думку прокурора про призначення обвинувального акта до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинувального акта до судового розгляду з наступних підстав.
Угод у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Кримінальне провадження підсудне Ратнівському районному суду Волинської області.
Захисник у даному судовому засіданні звернувся до суду із скаргою, в якій зазначив про неповноту, необ`єктивність та упередженість дослідження органом досудового розслідування обставин кримінального провадження. Звернув увагу на той факт, що заявник ОСОБА_6 умисно перекручує дійсні обставини подій в даному кримінальному провадженні, що відносно нього була вчинена провокація співробітниками УСБУ у Волинський області, які були ініціаторами внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснювали досудове розслідування, під час якого створювали штучні докази вини обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину за умов звільнення заявника - свідка ОСОБА_6 від відповідальності за порушення законодавства у сфері правил охорони та видобування корисних копалин з метою проведення необ`єктивного, упередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні.
У ході досудового розслідування з ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є співробітниками УСБУ у Волинський області і були вмотивовані на притягнення ОСОБА_5 до відповідальності, не було проведено жодного одночасного допиту з метою усунення протиріч в їх показаннях.
Під час досудового розслідування ОСОБА_5 клопотав про проведення слідчих дій за його участю: допиту, як підозрюваного з приводу обставин кримінального правопорушення після проведення огляду речових доказів з метою доведення своєї невинуватості, витребування інформації від оператора телекомунікаційного мобільного зв`язку, який використовував заявник - свідок ОСОБА_10 під час спілкування з обвинуваченим, з метою спростування необґрунтованої підозри. Однак дані клопотання захисту були залишені поза увагою.
Неодноразо під час допиту ОСОБА_5 як підозрюваного, останній повідомляв про бажання давати покази під час досудового розслідування після реалізації прав, передбачених ч.1 ст.221 КПК України, зокрема ознайомлення із усіма матеріалами кримінального провадження. Однак матеріали кримінального провадження за результатами НРСД, слідчих експериментів у вигляду контролю за вчиненням злочину, протоколів огляду речових доказів та самі речові докази були надані стороні захисту лише на стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України, що негативно вплинуло на повноту досудового слідства і позбавило захист можливості зібрати та подати докази невинуватості ОСОБА_5 .
Незважаючи на невирішені клопотання захисту про проведення слідчих дій та можливість їх оскарження в порядку ст.ст. 303-304 КПК України, 26 березня 2019 року під час перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні прокурор повідомив ОСОБА_5 та захисникам про завершення досудового розслідування.

За таких обставин слідчим та прокурором було не дотримано права підозрюваного на захист в частині збирання та подання доказів невинуватості, оскарження процесуальних дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування.

Вважає, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні окремими рішеннями, діями та бездіяльністю прокурора та слідчого були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з`ясування яких на стадії підготовчого судового засідання має значення для прийняття законного, обгрунтованого та справедливого рішення. Зазначив, що внаслідок істотного порушення вимог чинного Кримінального процесуального кодексу, після початку кримінального провадження органами досудового розслідування та прокурором реалізовувалися свої повноваження, не передбачені КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінального правопорушення, що є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.87 КПК України, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час здійснення досудового розслідування, в порядку ч.2 ст.303 КПК України, просить (дослівно):

1.визнати істотним порушенням прав людини та основоположних свобод, - порушенням права на захист, допущене слідчим в ОВС слідчого відділу Управління Служби Безпеки України у Волинській області старшим майором юстиції ОСОБА_11 , що виразилось на стадії досудового розслідування у ненаданні в порядку ст.221 КПК України матеріалів кримінального провадження до його завершення, відмові у витребуванні інформації від оператора телекомунікаційного мобільного зв`язку, який використовував заявник - свідок ОСОБА_10 з метою перевірки правдивості його показів та реалізації прав підозрюваного ОСОБА_5 , передбачених ст.20, 42 КПК України;

2.визнати істотним порушенням прав людини та основоположних свобод дії слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби Безпеки України у Волинській області старшого майора юстиції ОСОБА_11 та прокурора територіального управління ДБР у місті Львові, що поширює свою діяльність на Волинську область ОСОБА_3 , - після початку провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокурором повноважень, не передбачених КПК для забезпечення досудового розслідування кримінального провадження, що виразились у сприянні ОСОБА_6 у вчиненні порушень законодавства у сфері правил охорони та видобування корисних копалин з метою проведення необ`єктивного, упередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні;

3.визнати істотним порушенням прав людини та основоположних свобод та, як наслідок, очевидно недопустимими доказами усі матеріали за результатами проведення усіх слідчих (розшукових) дій у зв`язку із реалізацією органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обвинувачений підтримав скаргу із зазначених у ній підстав.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив, пояснив, що матеріали кримінального провадження неодноразово надавалися стороні захисту для ознайомлення відповідно до ст.221 КПК України. У разі незгоди із обсягом наданих для ознайомлення матеріалів обвинувачений мав можливість звернутися із скаргою до слідчого судді на неправомірні дії слідчого і прокурора, однак цього права не реалізував.

Просить у задоволенні скарги відмовити.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Частиною першою статті 303 КПК України передбачено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема пунктом 7 вказаної статті передбачено право оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Захисник, зазначаючи про незаконність відмови слідчого, прокурора у проведенні допиту підозрюваного з приводу обставин кримінального правопорушення після проведення огляду речових доказів з метою доведення своєї невинуватості, витребування інформації від оператора телекомунікаційного мобільного зв`язку, який використовував заявник, та одночасно не заперечуючи факт незвернення із скаргами на відмову в задоволенні даних клопотань до слідчого судді, у прохальній частині скарги, поданої в підготовчому судовому засіданні, не зазначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора він просить визнати незаконними та які адресовані слідчому, прокурору клопотання, на його, думку, підлягають задоволенню за результатами розгляду даної скарги.
Із вказаної підстави суд вважає дану скаргу такою, що не підлягає вирішенню в порядку ст.303 КПК України.
Натомість захисник просить визнати істотними порушеннями прав людини та основоположних свобод певні дії слідчого і прокурора та очевидно недопустимими доказами усі матеріали за результатами проведення усіх слідчих (розшукових) дій, фактично вдаючись до оцінки зібраних у кримінальному провадженні доказів, при цьому, покликаючись на ст.87 КПК України.
Відповідно до ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частинами 2 і 3 ст.87 КПК України передбачено діяння, які суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема недопустимими є докази, що були отримані внаслідок порушення права особи на захист; отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Саме на згадані обставини, як підстави для визнання доказів недопустимими, вказував захисник у скарзі.
Згідно із ч.4 ст.87 КПК України докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Статтею 89 КПК України врегулювано питання про стадію кримінального провадження, на якій суд вирішує питання допустимості доказів. У будь-якому разі питання допустимості доказів вирішується судом на стадії судового розгляду.
Таким чином, суд, не вдаючись у підготовчому судовому засіданні до оцінки доказів у кримінальному провадженні, в задоволенні скарги відмовляє з огляду на її передчасність.
Керуючись ст.ст.87, 89, 303, 314-316 КПК України, суд
ухвалив:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №00194, внесене до ЄРДР 22 червня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, на 11 год 00 хв 03 лютого 2020 року в залі засідань Ратнівського районного суду Волинської області (вул.Центральна, 17 смт.Ратне).
Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисників.
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 про визнання істотним порушенням прав людини та основоположних свобод дій слідчого і прокурора та очевидно недопустимими доказами відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення в даному провадженні.

Суддя Ратнівського
районного суду ОСОБА_1