Справа №4741136/19
Провадження №1-в/474/1/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.20року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт.Врадіївка подання начальника Врадіївського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5
без участі представника органу пробації ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Начальник Врадіївського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним поданням, обгрунтовуючи його тим, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 05.11.2018 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. Вирок суду набрав законної сили 06.12.2018 року та його було звернуто до виконання. В строк, передбачений ст. 26 КВК України засуджений штраф не сплатив, в зв`язку з чим вона і просить вирішити питання про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт.

Представник органу пробації будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду подання, на розгляд не з`явився, надавши на адресу суду заяву (№ 1566 від 07.04.2020р.), в якій просить провести розгляд справи у відсутність, подання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор просив задовольнити дане подання, оскільки заміна засудженому одного виду покарання на інший не є зміною умов укладеної угоди.

Засуджений ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду подання (через орган місцевого самоврядування на території якого проживає засуджений, телефонограма №34 від 27.01.2020р.) на розгляд подання не з`явився, його явка судом не визнана обов`язковою, що у відповідності до ч.5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши документи, суд прийшов до переконання, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
Судом встановлено, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 05.11.2018 року, який набрав законної сили 06.12.2018 року, було затверджено угоду про примирення, укладену 05.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та цим же вироком останнього було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Після набрання вироком законної сили, Врадіївським районним судом Миколаївської області було направлено розпорядження про виконання вироку та копію вказаного вироку до Врадіївського районного сектору з питань пробації.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Вказані вимоги ОСОБА_4 не виконав, суму штрафу визначену йому вироком суду не сплатив.
Згідно до ч. 3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Незважаючи, що нормативним актом, а саме КВК України передбачено можливість заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт за вироком суду, про те в даних правовідносинах ч. 3 ст. 26 КВК України не може бути застосована виходячи з наступного.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, відбулося в особливому порядку, а саме на підставі угоди про примирення.
Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Статтею 471 КПК України зокрема передбачено, що в угоді про примирення сторони узгоджують покарання, яке понесе обвинувачений.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже міру покарання суд призначив за погодженням сторін, а не самостійно, обвинувачений погодився з даною мірою покарання і повинен був її виконати, на протязі місячного строку після набрання вироком законної сили.
Під час затвердження угоди обвинуваченому роз`яснялися наслідки невиконання угоди про примирення, на що він вказав, що йому ці наслідки зрозумілі.
Згідно ч.1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Крім цього, ч.5 ст.476 КПК України передбачає, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Таким чином, кримінальне процесуальне законодавство містить спеціальні норми, які визначають процесуальні наслідки невиконання угоди, затвердженої у кримінальному провадженні.
Суд вважає неспроможними доводи прокурора про те, що заміна засудженому одного виду покарання на інший не є зміною умов укладеної угоди, адже така позиція суперечить положенням ст.471 КПК України, якими чітко визначено, що зміст угоди про примирення становить певний перелік умов, зокрема, й узгоджене покарання.
У зв`язку з цим застосування ч.5 ст.53 КК України, ст.26 КВК України у випадку, коли особа не відбула покарання, визначене вироком, ухваленим на підставі угоди про примирення, неможливе, адже тягне за собою зміну затверджених умов такої угоди. Відповідно, ст.476 КПК України є спеціальною нормою, яка містить процесуальні санкції, що можуть бути застосовані до засудженої особи в разі невиконання нею умов угоди. У такий спосіб кримінальне процесуальне законодавство встановлює винятки для категорії вироків, ухвалених по угодах, передбачивши регулювання вказаних питань нормами окремої 35-ї глави КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-372, 469, 471,475, 476, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Врадіївського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Роз`яснити прокурору Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури та потерпілому ОСОБА_6 , що вони відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України мають право звернутися до суду, який затвердив угоду про примирення, з клопотанням про скасування вироку.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1