НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2330/19
Провадження № 1-кп/0182/710/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2019 року за №0000212 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого без оформлення трудових правовідносин, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, але в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувають кримінальні провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
за правовою кваліфікацією ч.2 ст.190 КК України,
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
17.01.2019 року приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «24 години», що розташований біля залізничного вокзалу за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Героїв Чорнобиля, 54, побачив потерпілого ОСОБА_5 , який після знайомства запропонував разом розпити спиртні напої. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном потерпілого шляхом обману.
Так, ОСОБА_3 , перебуваючи в тому самому місці та в той самий час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріального збитку потерпілому і бажаючи їх настання, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, не маючи наміру повертати його останньому. ОСОБА_5 погодився на прохання та передав ОСОБА_3 мобільний телефон «Samsung Galaxy» модель «J810FZVDSEK» сірого кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 55 від 15.02.2019 становить 5831 грн. 33 коп., у якому була сім-карта ДТУ ПрАТ «ВФ Україна» ( НОМЕР_3 ), та сім картка оператора ПрАТ «Київстар» ( НОМЕР_4 ), без грошових коштів на рахунку, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.
ОСОБА_3 , діючи умисно з метою заволодіння майном потерпілого, імітуючи, що телефонує по телефону, який йому передав ОСОБА_5 і скориставшись тим, що ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину, з місця події втік, тобто умисно повторно, шляхом обману заволодів даним мобільним телефоном, отримавши реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд та завдавши потерпілому матеріальний збиток на суму 5831 грн. 33 коп. Мобільний телефон ОСОБА_3 продав, отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину та пояснив, що зимою 2019 р. він проводжав товариша на залізничному вокзалі в м.Нікополі. Де випадково познайомився з потерпілим, який перебував у стані алкогольного сп`яніння і запропонував йому разом випити в магазині «24 години». Скориставшись тим, що потерпіли й у стані алкогольного сп`яніння він попросив у нього мобільний телефон, ніби то щоб подзвонити і не маючи намір його повертати в подальшому. Останній передав йому належний мобільний телефон і в той момент, коли потерпілий зайшов у приміщення магазину зробити замовлення, він забрав мобільний телефон і на автобусі поїхав з місця вчинення злочину. При цьому зателефонував своєму знайомому ОСОБА_6 , який на даний час помер і хотів скористатися його документами, щоб закласти зазначений мобільний телефон в ломбард. Коли вони разом з ОСОБА_7 прийшли в приміщення ломбарду «Гарант» в районі Кристалу, то телефон оцінили у 3300гривень і за цю суму у нього придбала зазначений телефон жінка, яка перебувала в ломбарді, Без укладання договору фінансової застави. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнав в повному обсязі, оскільки сама таку суму визначено експертом щодо вартості викраденого ним телефону. До того ж, він має намір відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, коли отримає виплати за користування належним йому земельним паєм. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі і надати йому шанс на виправлення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але надав заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за його відсутності. Нових доказів суду не надав та не оспорював законність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування. Потерпілим під час досудового розслідування заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, а саме вартості викраденого у нього мобільного телефону, яка визначена висновком судово-товарознавчої експертизи і складає5831гривню 33 копійки. Потерпілий просив задовольнити його цивільний позов в повному обсязі. Під час призначення покарання обвинуваченому потерпілий покладався на розсуд суду.
За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
З огляду на викладене, вважаю, що дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує те, що правопорушення не потягло за собою настання тяжких наслідків. Обвинувачений задовільно характеризується за місцем постійного проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Він визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому злочині на що вказує те, що він давав послідовні, правдиві покази як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Суд приймає до уваги позицію потерпілого, який покладався на розсуд суду при призначенні покарання обвинуваченому, незважаючи на те, що потерпілим заявлений цивільний позов під час досудового розслідування. Враховуючи усі обставини справи, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, тобто з іспитовим строком. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Провину ОСОБА_3 доведено і обвинувачений не оспорює суму завданих матеріальних збитків, які визначені відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 170 гривень.
Керуючись ч.2ст.124, ч.3 ст. 349, ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, ст. 1166 ЦК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на один рік. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обрано. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 5831 (п`ять тисяч вісімсот тридцять одна) гривня 33 копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 170 (сто сімдесят) гривень.
Речові докази: квитанцію ломбарду залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1