В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2020 Справа №607/29557/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002902 від 8 серпня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігів, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, котрий зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

В невстановлений час 7 серпня 2019 року у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні кімнати для проживання гравців ФК «Нива Тернопіль», що на території тренувальної бази ФК «Нива Тернопіль», яка знаходиться в місті Тернополі по вул. Микулинецька, 46, виник умисел на викрадення банківської картки АТ «Акцент-Банк», належної ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, в невстановлений час 7 серпня 2019 року ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні однієї з кімнат для проживання тренувальної бази ФК «Нива Тернопіль», що у місті Тернопіль, вул. Микулинецька, 46, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно, викрав з гаманця чорного кольору, кредитну картку АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .
В подальшому ОСОБА_3 із кредитною карткою АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційного документу.

Крім того, 7 серпня 2019 у ОСОБА_3 після викрадення кредитної картки АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на заволодіння наявними на рахунку вказаної картки грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 7 серпня 2019 року в період часу з 13:00 по 13:02, з терміналу(банкомату) ПАТ КБ «ПриватБанк», що у м. Тернопіль по вул. Лучаківського, 14, знаючи ПІН-код до належної ОСОБА_5 кредитної карки АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків з корисливих мотивів, таємно зняв грошові кошти в сумі 2000 грн., належні ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_3 із викраденими грошовими коштами з місце вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

21 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.357, ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 , беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував завдані збитки.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме за ч 1 ст.357 КК України - штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч 1 ст.185 КК України - штраф в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим та просив її затвердити.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду про примирення та просив суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

Прокурор в судовому засіданні завив, що дана угода підлягає до затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, відповідно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити укладену 21 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-за ч 1 ст.357 КК України - штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

-за ч 1 ст.185 КК України - штраф в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1