ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/411/20 Справа № 705/3549/19 Категорія: ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів з участю: секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2020 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 11.10.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 2) 26.03.2014 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна; 3) 06.04.2017 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 4) 22.12.2017 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.05.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 12.11.2018 року на не відбутий строк 6 місяців 6 днів, судимості в установленому порядку не зняті і не погашені,

визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим і засуджений за те, що він 28.06.2019, близько 12 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні торгового центру «Епіцентр К», ТОВ «Епіцентр К», розташованого по вулиці Київській, 27 м. Умані Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав сокиру колун Х11-S «FISKARS», яка знаходилася на торговій полиці торгівельного ряду №67 «Ручний інструмент», вартість якої, згідно довідки про закупівельну вартість, становить 919 грн. 20 коп., поклавши її під одяг, після чого відразу пройшов повз каси, не розрахувавшись, однак, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони вказаного торгового центру на виході з приміщення торгівельного центру, та своїми діями ОСОБА_7 міг завдати ТОВ «Епіцентр К» матеріального збитку на вищевказану суму.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд всупереч вимог ч.3 ст.68 КК України помилково призначив ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, що перевищує дві третини передбаченого санкцією частини статті максимального строку найсуворішого виду покарання, що становлять 3 роки 8 місяців позбавлення волі. Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладеннями на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, міркування прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ці вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам провадження і ґрунтується на підставі об`єктивних доказів, які досліджені судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі поетрпі лого.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані вірно за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинений повторно і також не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора. За таких обставин колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Як убачається з вироку районного суду, суд призначив ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнив останнього з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Санкцією ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 визнаний винуватим за незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинений повторно, санкція якого передбачає призначення покарання з врахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, яка регламентує, що за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вищевказаних вимог закону призначив ОСОБА_8 покарання більше двох третин максимального строку, а саме 4 роки позбавлення волі.

За таких обставин, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність тягне за собою зміну судового рішення, що закріплено в нормі ст.413 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі не узгоджуються з вимогами ч.3 ст.68 КК України, тому в такому разі апеляційна скаргу прокурора підлягає до часткового задоволення.

Колегія суддів врахувавши вимоги ч.3 ст.68 КК України приходить до висновку про призначення ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 3 роки 4 місяці позбавлення волі, що відповідає загальним вимогам призначення покарання та є 2/3 (дві третіх) від максимального покарання за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 зміні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_7 призначене покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України з 4 (чотирьох) років позбавлення волі до 3 (трьох) років 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Ввважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В решті вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді