Справа №591/679/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/119/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою власника майна директора ТОВ «Сумська девелоперська компанія» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2020 року про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна ТОВ «Сумська девелоперська компанія» - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі власник майна ТОВ «Сумська девелоперська компанія» просить ухвалу слідчого судді скасувати та постанови нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна. Оскільки матеріали провадження за клопотанням прокурора не містять повідомлення про підозру жодній особі. Також, прокурор не надав доказів, що він є в групі процесуального керівництва. Зазначає, що арешт майна накладений слідчим суддею порушує право власності, гарантоване Конвенцією про захист прав та основоположних свобод.

12 лютого 2020 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , про арешт майна, постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002845, від 23 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 271 КК України, а саме на:

- автомобільний кран СМК 101, заводський № 4840, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та документи на вказаний транспортний засіб.

Слідчий суддя мотивував постановлену ухвалу тим, що прокурором надано до суду докази, що автомобільний кран СМК 101, заводський № 4840, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та документи на вказаний транспортний засіб, має критерії передбачені ст. 98 КПК України, а не застосування заборон може привести до знищення слідів злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власник майна, яка підтримала апеляційну скаргу власника майна, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

У провадженні Головного управління НП в Сумській області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесені 23 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002845, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України.

Так, відповідно до клопотання прокурора, що під час виконання 23 вересня 2019 року будівельних робіт на об?єкті будівництва ТОВ «Сумська Девелоперська компанія» за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, №буд. № 1, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, на працівника ОСОБА_10 впала стріла крану, у результат чого останній помер.

Вказані обставини були зафіксовані протоколом огляду місця події від 23 вересня 2019 року (а. к. п. 4 - 6).

Відповідно до клопотання прокурора, необхідність арешту на автомобільний кран СМК 101, заводський № 4840, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та документи на вказаний транспортний засіб зумовлюється тим, що вилучене майно може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Одночасно з цим, заборона розпорядження, відчуження та/або користування майном, убезпечить орган досудового розслідування від приховування, пошкодження, втрати, передачі даного майна.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначених вимог слідчий суддя дотримався.

На думку колегії суддів, вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Необхідність арешту майна по даному кримінальному провадженню викликана не лише інтересами окремої особи (органу досудового розслідування), а й інтересами суспільства, оскільки із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. к. п. 2) та протоколу огляду місця події від 23 вересня 2019 року (а. к. п. 4 - 6), повідомлення про нещасний випадок (а. к. п. 10) вбачається, що під час виконання 23 вересня 2019 року будівельних робіт на об?єкті будівництва ТОВ «Сумська Девелоперська компанія» за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, №буд. № 1, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, на працівника ОСОБА_10 впала стріла крану, у результат чого останній помер.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності. Посилання в апеляційній скарзі на порушення права власності накладеним арештом, не може розглядатися як підстава для відмови у накладенні арешту, оскільки в даному випадку дотримується баланс між інтересами суспільства та правами окремої людини, так як представник власника майна у судовому засіданні окремо пояснила, що вказана кранова установка за призначенням вже тривалий час не використовується, бо знаходиться у несправному стані і взагалі невідомо чи буде колись використовуватися, оскільки її відновлення потребує значних капіталовккладень.

Європейський суд з прав людини, у рішеннях «Антріш проти Франції», Series А, №296-А, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, п. п. 49 - 62. Констатував, що будь - яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A, №52).

Тобто, в даному випадку мова йде про обґрунтоване співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти ( рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», № 50, Series A, №98).

Вказаний баланс в даному кримінальному провадженні не був порушений, оскільки арешт на непрацюючий автомобільний кран СМК 101, заводський № 4840, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та документи на вказаний транспортний засіб, не буде створювати надмірних не зручностей підприємству.

В даному випадку суспільний інтерес має привалювати над інтересом окремої особи, оскільки в даному випадку працівник загинув на робочому місці.

За таких обставин, ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі власника майна, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст.170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна директора ТОВ «Сумська девелоперська компанія» ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4