Номер провадження: 11-кп/813/1140/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 23 травня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002690 від 03 серпня 2018 року, відносно

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зоря Труда Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, працює сантехніком в ЧП «САН24», розлученого, маючого на утриманні доньку 2005 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 23 травня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та йому призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільненийвід відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1), 2) ч.1 ст.76 КК України.

Початок відбування іспитового строку відраховується з дня проголошення вироку 23 травня 2019 року.

Вирішено питання з заходами забезпечення кримінального провадження, процесуальними витратами та речовими доказами у кримінальному провадженні.
Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому реальне покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскацією майна.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції в порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання не враховав ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який перебуваючи в молодому віці не працевлаштований та отримує доходи виключно від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, прокурор не погодився з висновком суду про наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробовуванням і зазначив, що суд безпідставно в якості пом`якшуючої покарання обставини врахував його щире каяття, оскільки обвинувачений добровільно не звертався до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, а визнав себе винуватим лише в суді під тяжкістю доказів, які беззаперечно доводять його провину у вчиненні інкримінованого злочину.

Перед початком апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 заявив усне клопотання про призначення йому безоплатного захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 який підтримав заявлене клопотання, думку прокурора ОСОБА_6 , який не заперечував проти його задоволення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

В силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст.20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права обвинуваченого на захист.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» наголошує, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право на отримання правової допомоги за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області в порядку ст.49 КПК України з метою залучення захисника для представництва та захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись статями 42, 49, 350, 404, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відкласти апеляційний розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002690 від 03 серпня 2018 року відносно ОСОБА_7 на 12:00 годину 19 лютого 2020 року.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області призначити захисника для захисту прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №№0002690 від 03 серпня 2018 року.

Забезпечити завчасне прибуття захисника до Одеського апеляційного суду (каб.№706) для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження з урахуванням дати призначення судового розгляду.

Копію ухвали направити в Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеський області (електронна адреса: ).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4