Провадження № 1-кп/161/319/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004319 від 13 листопада 2019 року про обвинувачення неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, учениці 9-В класу Луцької гімназії № 4 імені Модеста Левицького, не заміжньої, не працює, не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 ,
законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Заборольської сільської ради ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 , 12 листопада 2019 року у період часу із 11 год. 50 хв. по 12 год. 14 хв., перебуваючи у приміщенні магазину "Sinsay" ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП", який розташований на другому поверсі ТРЦ "ПортSity", що знаходиться по вул. Сухомлинського, 1 у м. Луцьку Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, із прилавків вищевказаного магазину намагалась таємно викрасти жакет жіночий марки "Sinsay", код "WD167" в кількості 1 шт. вартістю 499 грн. 17 коп., який помістила до своєї сумки та штани жіночі марки "Sinsay", код "WQ589" в кількості 1 шт., вартістю 374 грн. 17 коп, які, щоб не бути викритою працівниками магазину з метою подальшого безперешкодного виносу їх за межі магазину, одягнула під власний одяг. Вподальшому, вона, продовжуючи свій злочинний умисел, направилась до виходу з магазину через каси, умисно не розрахувавшись за прихований у сумці та під власним одягом товар, тим самим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки вона була зупинена співробітниками даного магазину з викраденим майном, яке належить ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП", загальною вартістю 873 грн. 34 коп.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Допитана в судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та вартості викраденого майна, способу його заволодінням, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого їй обвинувачення показала, що вона дійсно, 12 листопада 2019 року, в обідню пору, перебуваючи у приміщенні магазину "Sinsay", намагалась викрасти жакет, який заховала до своєї сумки та штани, які одягнула під власний одяг. Після чого, хотіла покинути магазин, проте не встигла, оскільки була зупинена співробітниками даного магазину. У вчиненому щиро розкаювалась, просила суворо не карати, врахувати, що шкоду не завдано, адже викрадене майно відразу повернено.
Незважаючи на визнання неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй органами досудового розслідування злочину, її винність у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.
Так, допитаний в суді свідок ОСОБА_9 , батько неповнолітньої обвинуваченої, суду показав, що його донька забезпечена всім необхідним, має хорошу компанію та непогано навчається школі, де вивчає три іноземні мови. Зазначив, що впевнений, що її мати ОСОБА_6 зможе позитивно вплинути на подальшу поведінку доньки.
Крім цього, винність неповнолітньої ОСОБА_3 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.
Зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 листопада 2019 року, в ході якого слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 прийняла від ОСОБА_11 заяву про вчинення крадіжки речей з магазину "Sinsay".
Довідкою про вартість товару, згідно якої загальна сума викраденого товару станом на 12 листопада 2019 року становить 1048 грн., а закупівельна вартість 873 грн. 34 коп.
Протоколом огляду місця події з доданим диском від 12 листопада 2019 року, яким зафіксовано загальний вигляд магазину та місцезнаходження речей, які намагались викрасти. В ході якого їх вилучено, та скопійовано відео з камер відеоспостереження магазину.
Протоколом огляду речових доказів з доданими фототаблицями від 18 листопада 2019 року, яким зафіксовано, як неповнолітня ОСОБА_3 намагалась здійснила крадіжку одягу з магазину.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, вирішуючи питання призначення покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про її особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 , суд не вбачає.
До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину неповнолітньою, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Водночас, щодо вирішення питання призначення покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує відомості про її молодий вік, стан здоров`я, яка не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, досудову доповідь, згідно якої остання вперше притягується до кримінальної відповідальності, виховується в сім`ї, позитивно характеризується як по місцю навчання, так і по місцю проживання, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється, як низький, а також те, що її виправлення без позбавлення або обмеження волі не становить небезпеку для суспільства, відомості про те, що збитки завдані кримінальним правопорушенням не завдано.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив усне клопотання про звільнення неповнолітньої ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховногохарактеру у виді застереження, при цьому, не заперечував щодо можливості передачі її під нагляд матері, яка надала відповідну згоду.
При застосуванні виду примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, суд має право звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
Згідно до вимог ч. 2 цієї ж статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
У відповідності до роз`яснень, викладених в абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 вперше вчинила злочин середньої тяжкості, щиро розкаювалась та її поведінка після скоєного кримінального правопорушення є бездоганною: вона сприяла розкриттю вчиненого нею кримінального правопорушення, продовжує навчання у Луцькій гімназії № 4 імені Модеста Левицького, з`являлась за викликами суду у супроводі законного представника, та внаслідок усіх цих обставин не потребує застосування покарання.
Враховуючи викладене, думку учасників кримінального провадження, які, кожен зокрема, не заперечували щодо задоволення клопотання захисника, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері.
При цьому суд враховує, що вид примусового заходу виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері, сприятиме виправленню неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 та буде більш дієвим та ефективним способом впливу на неї, яка, як визнано судом, на даний час не потребує застосування покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 16 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, викладених в листі від 16 січня 2017 року № 223 - 66/0/4-17 "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 500 КПК України, ст.105 КК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд її матері ОСОБА_6 , строком на 1 (один) рік.
Речові докази: компакт-диск марки "NANOTEX" формату DVD-R, на якому наявні відеофрагменти із відеокамер спостереження магазину "Sinsay" - залишити при матеріалах кримінального провадження; джинси жіночі сірого кольору марки "Sinsay", на бирці яких зазначений INDEX: WQ589-90J-34 та комплектуючу паперову етикетку до джинсів, піджак жіночий білого кольору із чорними штрих-пунктирними лініями марки "Sinsay" на бирці якого зазначений INDEX:WD167-99X-S та комплектуючу до нього паперову етикетку - залишити за належністю представнику потерпілого ОСОБА_11 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2019 року, а саме на джинси жіночі сірого кольору марки "Sinsay", на бирці яких зазначений INDEX: WQ589-90J-34 та комплектуючу паперову етикетку до джинсів, піджак жіночий білого кольору із чорними штрих-пунктирними лініями марки "Sinsay" на бирці якого зазначений INDEX:WD167-99X-S та комплектуючу до нього паперову етикетку, які поміщенні до чорного поліетиленового пакету, горловина якого скріплена ниткою, кінці якої скріплені биркою із підписами понятих та слідчого, компакт-диск марки "NANOTEX" формату DVD-R, на якому наявні відеофрегменти із відеокамер спостереження магазину "Sinsay" - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити неповнолітній обвинуваченій, її законному представнику та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1