Дата документу 13.04.2020 Справа № 325/36/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 325/36/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/906/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції із приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 8 травня 2020 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Приазовського районного суду Запорізької області перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження (№ 0000537 від 18 листопада 2019 року та № 0000505 від 7 листопада 2019 року) за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 8 травня 2020 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 неодноразово судимі за вчинення злочинів проти власності та, маючи непогашені судимості, знову обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень проти власності, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на значний строк і які вони вчинили через незначний час після відбуття покарання, тобто на шлях виправлення не стали та не зробили належних висновків, що негативно впливає на репутацію обвинувачених. Обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, а саме: не мають постійного місця проживання, обидва не працюють, отже, не мають законного джерела доходу і засобу для існування, що свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, які не припинили своє існування, тому є підстави, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, з метою ухилення від покарання за вчинені злочини можуть без перешкод залишити теперішнє місце їх проживання та переховуватися від суду, чим будуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд врахував, що обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження цього запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання їх під вартою не встановлено; судовий розгляд справи не закінчений.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 висловлює свою незгоду із прийнятим рішенням.

В обґрунтування скарги зазначає, що припущення прокурора не відповідають дійсності. Судове засідання було проведено без участі його захисника адвоката ОСОБА_8 . В примусовому порядку йому призначили захисника адвоката ОСОБА_10 , яка не була ознайомлена в повному обсязі із матеріалами справи. Суд не взяв до уваги стан його здоров`я та не вислухав лікаря швидкої медичної допомоги, який був викликаний до судового засідання.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що він з моменту звільнення з місць позбавлення волі в 2014 році мешкав за однім місцем проживання. Стан його здоров`я не дозволяє перебувати в слідчому ізоляторі.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 підтримав свого підзахисного, вважав недоведеними ризики, визначені ст. 177 КПК України, просив його апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Указав на доведеність ризиків.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, і провівши судові дебати колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
До цих ризиків належать, зокрема, такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання судом встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість та необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені ризики не зменшилися та продовжують існувати.
Так, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів проти власності, не працює, не має легального джерела доходу, обвинувачується у вчиненні нового корисливого злочину невдовзі після відбуття покарання, що свідчить про надзвичайно високий ступінь ризику продовження злочинної діяльності.
Не встановлені судом першої інстанції і наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, які б утримали його від ризику втечі.
Відтак, визначені ст. 177 КПК України ризики продовжують існувати, і вказані обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.

Оскільки адвокат ОСОБА_8 , будучи завчасно повідомленим про судове засідання, заявив суду першої інстанції про неможливість явки до суду у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (а.с. 4), суд першої інстанції через центр безоплатної правової допомоги залучив іншого захисника.

За наведеного колегія суддів не вбачає порушень права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 через залучення адвоката ОСОБА_10 для участі в окремій процесуальній дії вирішення питання щодо доцільності тримання обвинувачених під вартою.

Не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і доводи обвинуваченого щодо неврахування судом стану його здоров`я, оскільки жодних доказів на підтвердження стану здоров`я, яке свідчить про неможливість тримання ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора не було надано ні районному суду, ні суду апеляційної інстанції.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 8 травня 2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4