Справа № 203/1359/20
Провадження № 1-кс/0203/644/2020
УХВАЛА
27 квітня 2020 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого від 03 квітня 2020 року про відмову у поверненні майна та зобов`язання повернути вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0001019, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2019 року за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
22 квітня 2020 року адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 слідчому судді подана скарга з вимогами: визнати незаконними дії старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 стосовно винесення постанови 03 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні №0001019, скасувати визначену постанову слідчого, а також зобов`язати орган досудового розслідування слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області повернути майно, вилучене під час проведення обшуку 16 січня 2020 року: ноутбук марки «Lenovo» В50-10 80QR чорного кольору із зарядним пристроєм, системного блоку марки «ASUS» чорного кольору, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що вказане майно є тимчасово вилученим в розумінні ст. 167 КПК України, оскільки ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2019 року про дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1 , жодним чином не зазначено про надання дозволу на вилучення зазначених речей з індивідуальними ознаками і арешт в порядку ст. 171 КПК України вказаного майна не проводився, у зв`язку з чим слідчий незаконно постановою від 03 квітня 2020 року відмовив у поверненні цього майна, тому така постанова підлягає скасуванню і вказане майно поверненню.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22 квітня 2020 року вказане клопотання передане в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .
Відповідно до ухвали від 27 квітня 2020 року розгляд справи 27 квітня 2020 року проводився у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав в повному обсязі з наведених у ній підстав, наголошуючи, окрім викладених у сказі доводів, на тому, що вилучене майно є власністю іншої особи батька ОСОБА_7 ОСОБА_6 .
Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували тим, що ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2019 року прямо наданий дозвіл на відшукання та вилучення системних блоків комп`ютерів, ноутбуків, що могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли у собі інформацію щодо обставин кримінального правопорушення, тому вказані речі не є тимчасово вилученим майном.
Слідчий суддя, вислухавши думку представника скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши додані до клопотання докази, приходить до наступних висновків.
В засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001019, розпочатому з внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 1019 року з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 191 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку житла ОСОБА_7 , а саме квартири АДРЕСА_1 , з метою відшукування та вилучення: фінансово-господарської документації за 2018-2019 роки, тендерної документації, договорів, документів, що містять відомості про рух грошових коштів, документів щодо переліку працевлаштованих осіб, наказів, розпоряджень, документів щодо відряджень; квитанцій, чеків, розписок, інших документів, які б свідчили про отримання грошових коштів у відділеннях фінансових установ та банкоматах; роздруківок руху грошових коштів по рахункам; платіжних карток фінансових установ та банків; зошитів, щоденників, записних книжок, блокнотів, книг, що містять записи, чорнові записи про вчинення кримінального правопорушення; печаток та штампів суб`єктів підприємницької діяльності; системних блоків комп`ютерів, ноутбуків, що могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли у собі інформацію щодо обставин кримінального правопорушення; електронних носіїв інформації (USB флеш-накопичувачів, карт пам`яті, накопичувачів на магнітних дисках HDD та SSD; мобільних телефонів, SIM-карток мобільних операторів; грошових коштів, здобутих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі вказаної ухвали слідчого судді 16 січня 2020 року проведений обшук в ході якого вилучені, окрім іншого, ноутбук марки «Lenovo» В50-10 80QR чорного кольору із зарядним пристроєм, системний блок марки «ASUS» чорного кольору.

За змістом ст. ст. 223, 234 КПК України, обшук є різновидом слідчої (розшукової) дії, спрямованої на виявлення та фіксацію відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

За пунктом 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених КПК України, а також містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, належить дійти висновку, що дозвіл на вилучення ноутбуку, системного блоку, що могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли у собі інформацію щодо обставин кримінального правопорушення прямо наданий ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2019 року про надання дозволу на проведення обшуку, а тому не є тимчасово вилученим майном, доля якого вирішується відповідно до ч. 5 ст. 171, ч. 3 ст. 172, ч. 3 ст. 173 КПК України.

Також слідчим суддею прийнято до уваги висновки Європейського Суду з прав людини у п. п. 108, 109, 111 рішення від 30 січня 2020 року у справі «Вінкс та Рібіцка проти Латвії» (заява № 28926/10) про те, що при встановленні обмеження обсягу ордера на обшук слід виходити зі специфіки злочинів, що розслідуються і достатності посилання на характер правопорушень та посилання на тип предметів, що підлягають вилученню.
Враховуючи зазначене, доводи скаржника про те, що ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2019 року жодним чином не зазначено про надання дозволу на відшукання та вилучення саме ноутбуку марки «Lenovo» В50-10 80QR чорного кольору із зарядним пристроєм; системного блоку марки «ASUS» чорного кольору, слідчий суддя відхиляє, оскільки дозвіл за ухвалою від 28 грудня 2019 року на відшукання та вилучення речей при обшуку обмежений предметом доказування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, що розслідується в межах кримінального провадження № 0001019, та характерними ознаками таких речей, яким вилучені при обшуку речі відповідають повною мірою.
Крім того, вилучений ноутбуку із зарядним пристроєм та системний блок, як речові докази, надані стороні обвинувачення на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла, а тому згідно ч. 2 ст. 100 КПК України підлягають зберіганню у сторони обвинувачення, якій вони надані в порядку виконання судового рішення, внаслідок чого не потребують додатково до цього арешту, на необхідності якого за для законності підстав неповернення їх власнику наполягав адвокат у своїй скарзі, доводи про що слідчим суддею з наведених підстав відхиляються.

Стосовно вимог скарги про зобов`язання повернути ОСОБА_7 вилучений при обшуку зарядний пристрій до ноутбуку марки «Lenovo» В50-10 80QR, слідчий суддя відзначає, що зарядний пристрій є невід`ємною частиною ноутбуку, тому є складовою речі, дозвіл на відшукання якої при прямо надано ухвалою слідчого судді при проведенні обшуку, тому підстави для повернення цієї речі також відсутні.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а не процесуальні рішення, яким є оскаржувана у даній сказі постанова слідчого від 03 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення вилученого майна.

Також скаржником не наведено доводів на підтвердження порушення слідчим при винесенні оскаржуваної постанови від 03 квітня 2020 року порядку або строків, передбачених ст. 220 КПК України, тому підстави визнавати незаконними дії або бездіяльність при винесенні даного процесуального рішення слідчим суддею не встановлені.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини та вимоги кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 26, 167, 169, 236, 303, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого від 03 квітня 2020 року про відмову у поверненні майна та зобов`язання повернути вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0001019, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2019 року за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 191 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження о 14 год. 30 хв. 30 квітня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1