Справа № 216/4031/19
У Х В А Л А

21 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, так як ризики передбачені ст.177 КПК України, на його думку, не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 , підтримав думку підзахисного, наполягав на недоведеності прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України та просив змінити вид запобіжного заходу на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Згідно вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_4 , вчинив тяжкий багатоепізодний злочин, раніше судимий, судимості не зняті та не погашені, не працював, не одружений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про його слабкі соціальні зв`язки та дає достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, він буде переховуватись від слідства та суду.
Крім іншого, суд враховує, що оскільки постійного місця роботи обвинувачений не має, в нього відсутнє джерело доходів, що свідчить про відсутність законного способу забезпечувати себе матеріально. Цей факт, в свою чергу, розцінюється судом як ризик скоєння нових корисливих кримінальних правопорушень.
Окрім того, суд при вирішенні даного питання, відповідно до ст.178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за вчинене, особу обвинуваченого, який раніше судимий, девіантність його поведінки, розмір майнової шкоди завданої злочинами.

Таким чином, судом встановлено, що обставин, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу тримання під вартою, наявні та не втратили своєї актуальності.

Врахувавши положення ст.178 КПК, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, всі обставини передбачені даною нормою закону, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України на шістдесят днів до 20 березня 2020 року включно.
Строк дії ухвали визначити до 20 березня 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1