Справа № 183/21/20
№ 1-кп/183/939/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000282 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Личкове Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 07.02.2018 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік;
- 27.03.2018 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000045 за ч. 2 ст. 289 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

07.12.2019 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 знаходилися на території парку ім. Шевченка, розташованого по вул. Шевченка м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном, що належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.
Так, того ж дня приблизно о 23 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в парку ім. Шевченка, розташованому по вул. Шевченка м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, під приводом зателефонувати, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Huawei Y6» для здійснення дзвінка. В свою чергу ОСОБА_5 , будучи впевненим в добрих намірах ОСОБА_4 , добровільно дав останньому свій мобільний телефон. Після цього ОСОБА_4 , завершивши телефонну розмову поклав вищевказаний мобільний телефон до задньої кишені штанів, та утримуючи його весь час при собі, повідомив ОСОБА_5 , що загубив його мобільний телефон, тим самим шахрайським шляхом заволодів вищевказаним мобільним телефоном. Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 попрямували на автостанцію, розташовану по вул. Шевченка м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області.
Таким чином, ОСОБА_4 з мобільним телефоном марки «Huawei Y6» місце скоєння злочину залишив, та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2429,10 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі пояснень відмовився з тих підстав, що не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті, йому доповнити нічого. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив злочин.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорював в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочини, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 190 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи засудженим до умовного покарання знову вчинив злочин.
Крім того, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Крім того, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, повністю відшкодував потерпілому майнову шкоду, а також думку потерпілого, який в своїй заяві зазначив, що не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді громадських робіт буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 190 КК України.
Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та не має офіційно-підтверджених джерел доходу, суд вважає недоцільним призначення йому покарання у виді штрафу та виправних робіт.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 314,00 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5827-19 від 23.12.2019 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на сто годин.

Речові докази мобільний телефон марки «Huawei Y6 prime», чорного кольору, 2018 року модель ATU-L31, НОМЕР_1 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 314 гривень 00 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1