Справа №295/4881/20
УХВАЛА
Іменем України

24.04.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.11.2019 року на автопоїзд у складі тягача «Renault Magnum 440», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти скасування арешту майна не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу положень ст. 174 КПК України до повноважень слідчого судді належить скасування арешту майна під час досудового розслідування.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, наведені норми закону вказують на те, що повноваження слідчого судді щодо скасування арешту майна передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України виключно на стадії досудового провадження.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000884 від 15.10.2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.11.2019 року накладено арешт на автомобіль марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , вилучені в ході ОМП 14.10.2019 року.

Слідчим суддею також встановлено, що постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 31.03.2020 року закрито кримінальне провадження №0000884 від 15.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, тому виключається можливість скасування арешту майна слідчим суддею поза межами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею звернуто увагу і на практику Великої Палати Верховного Суду, зокрема, наведеної у постанові від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц. У зазначеній постанові Великою Палатою зроблено правовий висновок про те, що «будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено».

Подібний правовий висновок був викладений у цілому ряді постанов суду касаційної інстанції, а саме аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 15.05.2013 у справі №6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24.04.2019 у справі №2-3392/11 (провадження №14-105цс19), від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц (провадження №14-496цс18), від 21.08.2019 у справі №911/1247/18 (провадження №12-99гс19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 304 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1