Справа № 487/2397/20
Провадження № 1-кп/487/579/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяс.Богомози Новобузького району Миколаївської оласті, українця, громадянина України, освіта середня , не одруженого, працює бетонником на АТ" Жилпромбуд",мешкає по АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
-у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В
Угода про примирення досягнута під час досудового розслідування.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав:
25.03.2020 року близько 08 год.30 хв., у ОСОБА_6 виник злочинний , протиправний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою АДРЕСА_3 з дозволу власниці ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю уваги збоку власника та мешканців житла, викрав з полиці шафи у коридорі майно, належне ОСОБА_5 , а саме фен чорного кольору марки,"PHILIPS Dry Care", вартістю 400 грн., та плойку чорного кольору марки "PHILIPS Professionai titaniym plates", вартістю 1800 грн.
В подальшому ОСОБА_6 ,утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд. Тим самим ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2200 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході підготовчого судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню визнано ОСОБА_5
17.04.2020 року в даному кримінальному провадженні №0001033 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України укладено угоду про примирення.
На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілій стороні відшкодована в повному обсязі. Потерпіла сторона не має жодних претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого. Потерпіла сторона вважає, що ОСОБА_6 за кримінальне правопорушення повинен понести покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 і потерпіла досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:
Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.
ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 17 квітня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001033 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за яким призначити йому узгоджену між сторонами угоди про примирення від 17.04.2020 року покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_8