Справа № 128/2703/18
ВИРОК
Іменем України

19 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, внесене 19.08.2018 в ЄРДР за №0000825 за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , у середині квітня 2018 року, точної дати органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, в обідній час, перебуваючи на центральному кладовищі смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, з корисливого мотиву, спрямованого на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, а саме : трьома секціями огорожі, встановленої у 1981 році, що являються огорожею навколо могил ОСОБА_7 , похованого у 2005 році, та ОСОБА_8 , похованої у 1980 році, які встановлював потерпілий ОСОБА_9 , нехтуючи суспільними нормами, що стосуються шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, за допомогою заздалегідь принесеної із собою ручної пилки-ножовки зрізав три секції огорожі навколо названих могил, вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4762/18-21 від 24.09.2018 становить 602,40 гривен.

Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядився вищевказаними предметами на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 602,40 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним за ч.3 ст.297 КК України у повному обсязі, суду показав, що дійсно у середині квітня 2018 року, точної дати він не пам`ятає , в обідній час, перебуваючи на центральному кладовищі смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області з могили зрізав пилкою три секції огорожі, які у подальшому здав на пункт прийому метало брухту. Про скоєне шкодує, просив суд не позбавляти його волі. Суду зазначив, що відновив огорожу на могилі. Цивільний позов визнає частково, матеріальну шкоду визнає у повному обсязі , а моральну частково у розмірі 5000 грн.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився , подав через канцелярію суду заяву про проведення розгляду провадження у його відсутності, просив цивільний позов задовольнити у повному обсязі , при вирішені питання судом про призначення покарання обвинуваченому поклався на розсуду суду.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України його вина доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог ст.ст.84, 85, 86, 87, 94 КПК України, підтверджується наступними безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами у даному кримінальному провадженні:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.08.2018, з якого установлено, що потерпілий ОСОБА_9 звернувся до органів поліції з заявою про вчинення злочину;

- витягом з єдиного реєстру досудового розслідування, з якого судом установлено, що на підставі заяви потерпілого, 19.08.2018 були внесені відомості в ЄРДР за №0000825

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 4762/18-21 від 24.09.2018 , згідно до якого матеріальна шкода завдана потерпілому даним злочином становить 602,40 грн;

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.297 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд ураховує особу винного, який не працює, перебуває у офіційному шлюбі, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризувався посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також, суд враховує досудову доповідь органу пробації від 19.02.2019, з якої судом убачається, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження йому волі, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства .

Крім цього, суд враховує і міркування потерпілого ОСОБА_9 , який не наполягав на суворому покаранні.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин; відомостей, що характеризують його особистість, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції його від суспільства та йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від подальшого відбування призначеного йому покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України.

І саме таке покарання обвинуваченому , суд вважає, буде справедливим, достатнім і сприяти його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 заходів забезпечення кримінального провадження судом не вбачається.

Заявлений цивільним позивачем - потерпілим ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 23-25) про відшкодування спричиненої злочином обвинуваченим майнової шкоди на суму 602 грн. 40 коп. підлягає до повного задоволення, оскільки визнаний обвинуваченим та підтверджений висновком судово- товарознавчої експертизи.

В свою чергу, розмір моральної шкоди в сумі 20 000 гривень підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Згідно до положень, викладених в ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив п.3.3 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тому суд, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого у рахунок відшкодування спричиненої потерпілому моральної шкоди 10 000 гривень.

В інший частині- відмовити за необґрунтованістю.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави за проведення у даному проваджені судово- товарознавчої експертизи № 4762/18-21 від 24.09.2018 143, 00 гривень, які визнанні обвинуваченим та підтверджуються письмовими доказами .

Речові докази у даному провадженні- відсутні.

Керуючись ст.ст.128, 373, 374 КПК України, Суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки .

На підставі ст.75, п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 4762/18-21 від 24.09.2018- 143 , 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_9 у рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди в розмірі 608,40 гривень та моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень.

В інший частині цивільного позову ОСОБА_9 - відмовити за необґрунтованістю.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Після проголошення вироку його копії негайно видати: прокурору, обвинуваченому, представнику потерпілого , а потерпілому- скерувати поштою.

Суддя: ОСОБА_1