печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань в м.Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 09 вересня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0000013,

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2019 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань в м.Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 09 вересня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0000013.

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляду скарги у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Слідчий у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.
Статтею 220 КПК України передбачено, що розгляд під час досудового розслідування клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.
В провадженні ТУ ДБР розташованого в м.Києві знаходилось кримінальне провадження № 0000013.

09 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР розташованого в м.Києві з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи кримінальне провадження №0000013 передане для подальшого здійснення досудового розслідування до Головного управління Національної поліції в м. Києві.

За встановлених обставин та вказаних норм законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що дії сторони обвинувачення відповідають нормам КПК України та слідчим було скеровано матеріали кримінального провадження № 0000013 від 14.12.2017 до ГУ НП у м. Києві, відповідно слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарг.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 55, 56, 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань в м.Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 09 вересня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0000013 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1