печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2018, у кримінальному провадженні № 0000255 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 205 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11.10.2019 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 , яке передано слідчому судді ОСОБА_1 16.10.2019, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2018, у кримінальному провадженні № 0000255 на - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36410150).
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що у вересні 2019 року вона звернулась до нотаріуса щодо реєстрації права власності спадкової частини житлового будинку, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого її стало відомо, що ухвалою слідчого судді № 757/41022/19-к від 21.08.2019, накладено арешт на належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нерухоме та рухоме майно, а саме будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36410150).
Вказані обставини вказують на безпідставність накладеного арешту, який підлягає скасування з метою відновлення порушеного права заявника.
Заявник в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання у відсутність сторони обвинувачення, щодо задоволення вимог клопотання не заперечував.
Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, враховуючи при цьому вимоги статтей 22, 26, 174 КПК України, вважає за можливе провести розгляд клопотання у відсутність нез`явившихся осіб, на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, письмові докази, враховуючи позицію учасників кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2015 року за № 0000255 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 205 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2018, у кримінальному провадженні № 0000255, окрім іншого накладено арешт на належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нерухоме та рухоме майно, а саме - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36410150).
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється впровадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Натомість, під час судового розгляду встановлено, що сторона обвинувачення не заперечує проти задоволення вимог клопотання про скасування арешту майна, враховуючи, що майно, на яке накладено арешт не належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а належить третій особі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить доведеність заявлених вимог про скасування арешту майна.
За викладених обставин, слідчий суддя враховує процесуальну позицію учасників кримінального провадження щодо згоди із вимогами клопотання, а відтак, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 2, 22, 26, 170,172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2018, у кримінальному провадженні № 0000255, на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36410150).
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1