У Х В А Л А Справа № 200/18255/19

Провадження № 1-кс/932/2280/20

29 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представниці власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання представниці Дніпровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2020 року представниця Дніпровської міської ради ОСОБА_3 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2014 року на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтувала наступним чином. Територіальна громада м. Дніпра є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Це нерухоме майно у період часу 2012-2013 рр. стало об`єктом кримінально-протиправних дій службових осіб Дніпропетровської міської ради, КВРЖЕП Ленінського району ДМР, КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР, арбітражних керуючих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , які, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, всупереч інтересам територіальної громади міста, допустили відчуження за заниженою вартістю об`єктів комунального майна територіальної громади міста Дніпропетровська, які знаходились на балансі КВРЖЕП Ленінського району ДМР, на користь суб`єктів господарювання, чим спричинили тяжкі наслідки. За даним фактом СВ Дніпропетровського МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000044, яке відкрито 21.07.2014 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Ухвалою слідчого судді від 08 серпня 2014 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . Підставою арешту майна стала необхідність унеможливлення його подальшої реалізації, як такого, що є предметом злочинного посягання, задля забезпечення його повернення законному власнику.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року, що залишено без змін постановою господарського апеляційного суду Дніпропетровської області та постановою Вищого господарського суду України, нежитлове приміщення № 130 по вул. Данила Галицького (колишня вул. Будьонного), 25 у м. Дніпрі витребувано від незаконного володільця на користь власника майна територіальної громади м. Дніпра. Внаслідок того, що потреба в арешті майна на цей час відпала, звернулась до слідчого судді із цим клопотанням.

В судовому засіданні представниця власника майна клопотання підтримала та прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні його тексту. Надала копію ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2014 року про арешт майна; копію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року по справі № 904/9156/16; копію постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 травня 2017 року по справі № 904/9156/16; копію постанови Вищого господарського суду України від 02 серпня 2017 року по справі № 904/9156/16. Додатково пояснила, що існування арешту майна перешкоджає реєстрації за територіальною громадою м. Дніпра права власності на нежитлове приміщення. Внаслідок того, що судовим рішенням нерухоме майно повернуто у власність територіальної громади, подальшої загрози його відчуження не має, прохала клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання, однак у судове засідання не з`явились. До суду надійшов лист заступника начальника СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 22 квітня 2020 року за № 45/2-4670, згідно із яким досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000044 слідчими СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області не проводиться. Представниця власника майна не заперечувала проти розгляду клопотання у відсутність слідчого та прокурора.

Розглянувши клопотання, дослідивши наданні до нього додатки, заслухавши пояснення представниці власника майна в його обґрунтування, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000044, яке відкрито 21.07.2014 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовими особами Дніпропетровської міської ради, КВРЖЕП Ленінського району ДМР, КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР, арбітражними керуючими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , своїм службовим становищем, ці особи, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, всупереч інтересам територіальної громади міста, допустили відчуження за заниженою вартістю об`єктів комунального майна територіальної громади міста Дніпропетровська, які знаходились на балансі КВРЖЕП Ленінського району», на користь суб`єктів господарювання, чим спричинили тяжкі наслідки.

В межах цього кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2014 року, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на низку об`єктів нерухомості, в тому числі і на нежитлове приміщення № 130, площею 63,6 кв.м., що складається із поз. 1 та розташоване по АДРЕСА_2 . При накладенні арешту на майно встановлено те, що вказане нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , вибуло із володіння територіальної громади м. Дніпра поза її волею, тобто без відома власника.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року по справі № 904/9156/16, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 травня 2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 02 серпня 2017 року, нежитлове приміщення АДРЕСА_1 витребувано від ТОВ «Караван-2013» на користь законного власника територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Цим судовим рішенням встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011 року з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, КВЖРЕП Ленінського району, передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» об`єкти нерухомого майна. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2012 року було відкрито провадження у справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району. Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство, рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011р. КВЖРЕП Ленінського району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності на те правових підстав. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2012 року у справі № 38/5005/5752/2012, КВЖРЕП Ленінського району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором КВЖРЕП Ленінського району призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8 , яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове приміщення № 130, що розташоване за адресою: вул. Будьонного, 25 в м. Дніпрі, з метою продажу, було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано, шляхом проведення товарною біржею «Регіональна універсальна біржа торгів» з продажу нежитлового приміщення № 130, яке розташоване по вул. Будьонного, 25 в м. Дніпрі, загальною площею 63,3 кв.м. Результат торгів оформлений протоколом № 39 від 27.12.2012 року, переможцем яких визначено Приватне підприємство «Цесія». На підставі цього протоколу, 10.07.2013 року між Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Ленінського району Дніпропетровської міської ради та Приватним підприємством «Цесія» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який посвідчено нотаріально. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року у справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району, задоволено скаргу прокуратури Дніпропетровської області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу такого майна з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу, що укладені на їх підставі.

Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора КВЖРЕП Ленінського району -арбітражного керуючого ОСОБА_8 , щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 року Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа з продажу нерухомого майна», а саме: нежитлового приміщення № 130, по АДРЕСА_2 , загальною площею 63,3 кв.м, оформлених протоколом № 39 від 27.12.2012 року та визнано недійсним договір купівлі - продажу № 1108 від 10.07.2013 року, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , що укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим ОСОБА_8 та ПП «Цесія».

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, саме рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 183/1617/16, п. 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Згідно із вимогами п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Через те, що на даний час нерухоме майно, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій повернуто його законному власнику на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року по справі № 904/9156/16, яке, в силу вимог ст. 182 ЦК України, ст. 2, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за територіальною громадою міста Дніпра права власності, ризики подальшого відчуження майна мінімізовані, тобто потреба в арешті майна відпала. Враховую і те, що незняття арешту з майна є перешкодою для виконання остаточного рішення суду, що набрало законної сили, в частині реєстрації за територіальною громадою м. Дніпра права власності. Внаслідок цього, клопотання представниці Дніпровської міської ради ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 131, 132, 170-174, 309-310 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представниці Дніпровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2014 року по справі № 200/13774/14-к, провадження № 1-кс/200/4792/17, на нежитлове приміщення № 130, площею 63,6 кв.м., що складається із поз. 1 та розташоване по вул. Данила Галицького, 25 (колишня вул. Будьонного) у м. Дніпрі - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1