ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року місто Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000060 від 21.05.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зубарі Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з повною середньо освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в період часу з 2015 року по 2016 роки, маючи на меті виготовити вогнепальну зброю, придатну для стрільби, реалізуючи свій злочинний задум, діючи умисно, порушуючи п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами та п.п. 2.1, 25.5, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, тобто без передбаченого законом дозволу, саморобним способом, у господарському нежитловому приміщенні (сараї), що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою належних йому слюсарних інструментів, виготовив однозарядний гладкоствольний придатний для пострілу пістолет, який було виявлено та вилучено 24.05.2019 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 , у сарайному приміщенні.
Згідно з висновком експерта №8-2/404 від 18.07.2019, наданий на дослідження об`єкт є вироблений саморобним способом гладкоствольний однозарядний вогнепальний пістолет, калібру 22 Short, придатний для здійснення пострілу.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно виготовив вогнепальну зброю, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Крім того, в період часу з 2016 року по теперішній час, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, порушуючи п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами та п.п. 2.1, 25.5, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, тобто без передбаченого законом дозволу, саморобним способом, у господарському нежитловому приміщенні (сарай), що розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою належних йому слюсарних інструментів, повторно шляхом переробки переробки сигнального пістолету, виготовив однозарядний гладкоствольний пістолет, придатний для здійснення пострілу, який в подальшому, під час проведення обшуку 24.05.2019 на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 , у сарайному приміщенні, виявлено та вилучено.
Згідно з висновком експерта №8-2/404 від 18.07.2019, наданий на дослідження об`єкт належить до гладкоствольної вогнепальної зброї, вироблений саморобним способом шляхом видалення частини каналу ствола сигнального пістолету «Leu.P.» системи Ф. Вальтера 1934 р. промислового способу виготовлення та встановлення саморобного ствола, з діаметром патронника 12,1 мм, довжиною патронника 40,7 мм, внутрішнім діаметром дульного зрізу 9,9 мм, та придатний для здійснення пострілу.
Таким чином, ОСОБА_4 повторно незаконно виготовив вогнепальну зброю, тобто у вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 з 2015 року, діючи умисно, порушуючи п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами та п.п. 2.1, 25.5, 8.1, 9.1, 9.2. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, незаконно зберігав вироблений саморобним способом однозарядний гладкоствольний вогнепальний пістолет, калібру 22 Short, та з 2016 року незаконно зберігав однозарядний гладкоствольний вогнепальний пістолет, вироблений саморобним способом шляхом видалення частини каналу ствола сигнального пістолету «Leu.P.» системи Ф. Вальтера 1934 р. промислового способу виготовлення та встановлення саморобного ствола, з діаметром патронника 12,1 мм, довжиною патронника 40,7 мм, внутрішнім діаметром дульного зрізу 9,9 мм, та придатний для здійснення пострілу.
24.05.2019 вказані пістолети під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 , у сарайному приміщенні, були виявлені та вилучені у обвинуваченого.
Відповідно до висновку експерта №8-2/404 від 18.07.2019:
- наданий на дослідження об`єкт є вироблений саморобним способом гладкоствольний однозарядний вогнепальний пістолет, калібру 22 Short, придатний для здійснення пострілу;
- наданий на дослідження об`єкт належить до гладкоствольної вогнепальної зброї, вироблений саморобним способом шляхом видалення частини каналу ствола сигнального пістолету «Leu.P.» системи Ф. Вальтера 1934 р. промислового способу виготовлення та встановлення саморобного ствола, з діаметром патронника 12,1 мм, довжиною патронника 40,7 мм, внутрішнім діаметром дульного зрізу 9,9 мм, та придатний для здійснення пострілу.
Таким чином ОСОБА_4 зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, чим вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Також, ОСОБА_4 з початку 2015 року, діючи умисно, порушуючи п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами та п.п. 2.1, 25.5, 8.1, 9.1, 9.2. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, тобто без передбаченого законом дозволу, в період з 2015 року за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав 390 патронів до нарізної вогнепальної зброї, калібру 5,6 мм (22 LR),придатні для стрільби, 1 патрон з маркуванням «270 83» та 1 патрон з маркуванням «60 84», що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39 мм, придатні до стрільби, та які 24.05.2019 під час проведення санкціонованого обшуку будинку та прилеглих будівель за місцем проживання ОСОБА_4 були виявлені та вилучені працівниками ВП на станції Фастів Васильківського відділу ГУ НП в Київській області.
Згідно з висновком експерта №8-2/404 від 18.07.2019 вилучені об`єкти:
- 390 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є гвинтівковими спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм (22 LR), що споряджені безоболонковими кулями, виготовлені промисловим способом торговою маркою «Восток» та придатні до стрільби;
- 1 патрон з маркуванням «270 83» та 1 патрон з маркуванням «60 84»належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм зібрані саморобним способом шляхом збирання частин промислового виготовлення в одну конструктивну одиницю, а саме капсульованої гільзи калібру 5,45х39 мм (гільзи промислового способу виготовлення: гільза з маркуванням «270 83» виготовлена на Луганському патронному заводі у 1983 році; гільза з маркуванням «60 84» виготовлена на Фрунзенському патронному заводі у 1984 році), оболонкових куль зі сталевим осердям куль калібру 5,45х39 мм (кулі промислового способу виготовлення) та метального заряду. Патрони придатні до стрільби.
Таким чином, ОСОБА_4 , зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та надав суду наступні показання.
Він є колишнім єгерем та мисливцем. Він досить давно, понад тридцять років тому ще за радянських часі придбав патрони, які використовував у мисливстві. Патрони зберігав з того часу, оскільки іноді виготовляв з них брелки, так як патрони були мідними. Також захоплювався виготовленням зброї. Одного разу з валу від мотоцикла «Ява», двох пружин, трубки та приваривши ручку, він виготовив пістолет, який стріляє малокаліберними патронами, кулі до нього не підходили, тому для здійснення пострілу кулю необхідно було обточувати. Виготовлений пістолет власноруч перевіряв на здійснення пострілів. Крім того, точного часу не пригадує, його нині покійний знайомий приніс йому сигнальний пістолет, який виготовлений з алюмінію у цілісність якого вже було здійснено втручання у нього був обрізаний ствол і була трубчаста вставка. Він його взяв, прикрутив трубку, спробували, але до нього нічого не підійшло, бо діаметр ствола був близько 10 мм. Пістолет «клацав», але до нього нічого не підходило, з нього ніхто не стріляв. Щодо патронів.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованих йому злочинах, судом було досліджено у справі наступні докази.
Акт про застосування службового собаки від 24.05.2019, відповідно до якого було застосовано службового собаку за кличкою ОСОБА_6 , на місці обшуку домоволодіння ОСОБА_7 на пошук вибухових речовин та зброї. Під час роботи службової собаки було виявлено предмет схожий на вогнепальну зброю, а саме: предмет схожий на пістолет та мілкокаліберну гвинтівку та набої до них 400 шт., калібру 5,6 мм та пристрій для розмінування.
Протокол обшуку від 24.05.2019 з доданим до нього диском, відповідно до якого у сарайному приміщенні за вхідними дверима, прямо, виявлено наступні предмети:
- предмет схожий на стартовий пістолет, на якому зазначений номер 518, предмет схожий на саморобний однозарядний пістолет без номерів, предмет схожий на однозарядний пістолет, 4 деталі від зброї - упаковані в спецпакет №1611714;
- 4 картонні коробки з набоями калібру 5,6 мм по 50 набоїв в кожній, ще 4 картонні коробки з набоями калібру 5,6 мм по 50 набоїв а кожній, 9 набоїв калібру 5,45 мм,14 набоїв калібру 5,6 мм. з подовженою гільзою, 11 набоїв калібру 5,6 мм різних форм, які упаковано в спец пакет № 1611713;
- предмет, схожий на частину пристрою для розмінування у пластиковому кейсі упаковано в пакет №2;
- предмет, схожий на саморобну гвинтівку з оптичним прицілом та номером 1116, двоствольна мисливська гвинтівка № НОМЕР_1 упаковано в пакет №1.
Висновок експерта № 8-2/404 від 18.07.2019 відповідно до якого:
- наданий на дослідження об`єкт є вироблений саморобним способом гладкоствольний однозарядний вогнепальний пістолет, калібру 22 Short, придатний для здійснення пострілу;
- наданий на дослідження об`єкт належить до гладкоствольної вогнепальної зброї, вироблений саморобним способом шляхом видалення частини каналу ствола сигнального пістолету «Leu.P.» системи Ф. Вальтера 1934 р. промислового способу виготовлення та встановлення саморобного ствола, з діаметром патронника 12,1 мм, довжиною патронника 40,7 мм, внутрішнім діаметром дульного зрізу 9,9 мм, та придатний для здійснення пострілу;
- 390 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є гвинтівковими спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм (22 LR), що споряджені безоболонковими кулями, виготовлені промисловим способом торговою маркою «Восток» та придатні до стрільби;
- 1 патрон з маркуванням «270 83» та 1 патрон з маркуванням «60 84» належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм зібрані саморобним способом шляхом збирання частин промислового виготовлення в одну конструктивну одиницю, а саме капсульованої гільзи калібру 5,45х39 мм (гільзи промислового способу виготовлення: гільза з маркуванням «270 83» виготовлена на Луганському патронному заводі у 1983 році; гільза з маркуванням «60 84» виготовлена на Фрунзенському патронному заводі у 1984 році), оболонкових куль зі сталевим осердям куль калібру 5,45х39 мм (кулі промислового способу виготовлення) та метального заряду. Патрони придатні до стрільби.
Постанова про визнання речовими доказами від 16.08.2019, згідно з якою саморобну вогнепальну зброю, набої до вогнепальної нарізної зброї, фрагменти пристрою РУ УР-67, які містяться у пакеті з полімерного матеріалу, горловина якого зав`язана ниткою, кінці якої скріплено биркою з пояснювальним написом, в пакеті з полімерного матеріалу, горловина якого затягнута індикаторною пломбою з полімерного матеріалу синього кольору №7571795, визнано речовими доказами та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Фастівського ВП Васильковського ВП ГУНП в Київській області.
Також суд звертає увагу на відповідні спеціальні підзаконні нормативно-правові акти, які регулюють порядок поводження зі зброєю.
Відповідно до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами, останній раз внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 938 (надалі - Положення) дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).
Відповідно до п. 3 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.
Згідно з п. 6 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни, яким у встановленому порядку надано право виготовляти, придбавати, зберігати, перевозити і використовувати предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система, повинні забезпечити їх належну охорону і правильне використання у господарській діяльності.
У відповідності до вимог п.п. 2, 3 п. 9 Положення видача дозволів на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, здійснюється у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС.
Згідно з п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до п. 2.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, останній раз внесеними наказом від 05.05.2017 № 364 (надалі - Інструкції), здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.
Відповідно до п. 8.1. Інструкції дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.
У відповідності до п. 9.1. Інструкції вогнепальна, пневматична та холодна зброя і бойові припаси до неї, пристрої та патрони до них міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Національним банком України, підприємствами, установами, організаціями можуть придбаватися для: озброєння особового складу охорони, а також окремих осіб, яким за родом служби законом дозволено носіння вогнепальної зброї, пневматичної та холодної зброї, пристроїв; науково-дослідних потреб; навчальних потреб (забезпечення допризовної військової і спеціальної підготовки); спортивних потреб; промислового та любительського полювання; захисту життя, здоров`я та майна громадян; використання на зйомках кінофільмів, у сценічних постановках, циркових виставах; експонування в музеях та виставках; колекціонування.
Згідно з п. 9.2. Інструкції дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, пристроїв та патронів до них для вказаних потреб видаються тільки за наявності законодавчого або іншого нормативно-правового акта про надання права працівникам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Національного банку України, підприємств, установ і організацій користуватися нею при виконанні службових обов`язків лише після вивчення ними матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.
Проаналізувавши зазначені нормативні акти, дослідивши наведені вище докази та оцінивши їх за правилами, визначеними ст.94 КПК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
В теорії кримінального права склад злочину визначається як сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином. Обов`язковими (універсальними) елементами складу злочину наука кримінального права визнає об`єкт злочину, об`єктивну сторону, суб`єкт злочину та суб`єктивну сторону.
Таким чином, для притягнення особи до кримінальної відповідальності, необхідно, щоб в її діянні містився склад злочину, який такій особі інкримінується.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до пунктів 1-4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно з ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Під час розгляду даної кримінальної справи на підставі поданого до суду обвинувального акта, в якому сформульоване обвинувачення щодо ОСОБА_4 , та наданих і досліджених у справі доказів судом було встановлено, що ОСОБА_4 інкриміновано три епізоди злочинів, а його дії кваліфіковані:
-за ч.1 ст.263-1 КК України як виготовлення вогнепальної зброї (а.с.10);
-за ч.2 ст.263 КК України як незаконна переробка вогнепальної зброї, вчинена повторно (а.с.11);
- за ч.1 ст.263 КК України як придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу (а.с.11).
Як вказано вище, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину в інкримінованих йому злочинах. Разом з тим, визнання обвинуваченим вини в інкримінованих йому злочинах та зміст наданих ним суду показань є підставою для перевірки судом під час розгляду справи правильності кваліфікації його дій.
В результаті проведеного судового розгляду, судом було встановлено, що:
- за першим епізодом, виходячи з фактичних обставин справи, формулювання пред`явленого обвинувачення, доказів, досліджених судом, дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263-1 КК України як виготовлення вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Перевіряючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за другим епізодом, суд встановив, що як вбачається з фактичних обставин справи, формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, досліджених судом доказів, в тому числі висновку експерта № 8-2/404 від 18.07.2019, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як повторне незаконне виготовлення вогнепальної зброї за ч.2 ст.263-1 КК України. Разом з тим, органом досудового розслідування всупереч встановленим під час досудового розслідування фактичним обставинам справи дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як переробка вогнепальної зброї, вчинена повторно.
Таку кваліфікацію суд вважає невірною, оскільки як встановлено під час проведення судової балістичної експертизи, результати якої викладені у висновку експерта № 8-2/404 від 18.07.2019, наданий на дослідження об`єкт належить до гладкоствольної вогнепальної зброї, вироблений саморобним способом шляхом видалення частини каналу ствола сигнального пістолету «Leu.P.» системи Ф. Вальтера 1934 р. промислового способу виготовлення та встановлення саморобного ствола, з діаметром патронника 12,1 мм, довжиною патронника 40,7 мм, внутрішнім діаметром дульного зрізу 9,9 мм, та придатний для здійснення пострілу.
Відповідно до положень ст.263-1 КК України кримінальна відповідальність за цією статтею настає, зокрема, й тоді, коли мала місце переробка вогнепальної зброї. При цьому, у діянні суб`єкта кримінальної відповідальності міститиметься даний склад злочину лише тоді, коли об`єктивна сторона полягатиме у переробці саме вогнепальної зброї, тобто коли у предмет, який до того був вогнепальною зброєю, були внесені зміни.
Вогнепальна зброя - зброя, яка призначена для ураження цілей снарядами, що одержують спрямований рух у стволі (за допомогою сили тиску газів, які утворюються в результаті згоряння метального заряду) та мають достатню кінетичну енергію для ураження цілі, що знаходиться на визначеній відстані - п.8.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів.
Водночас, як встановлено зі змісту дослідженого судом висновку експерта однозарядний гладкоствольний пістолет, був вироблений ОСОБА_4 саморобним способом шляхом видалення частини каналу ствола сигнального пістолету «Leu.P.» системи Ф. Вальтера 1934 р. промислового способу виготовлення та встановлення саморобного ствола, з діаметром патронника 12,1 мм, довжиною патронника 40,7 мм, внутрішнім діаметром дульного зрізу 9,9 мм, в результаті чого він набув властивостей вогнепальної зброї та став придатним для здійснення пострілу. Тобто предмет, який зазнав переробки, не належав до категорії вогнепальної зброї, а класифікований експертом як сигнальний пістолет.
Таким чином, суд дійшов висновку, що під час розгляду справи було встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за цим епізодом органом досудового розслідування були кваліфіковані невірно й підлягають перекваліфікації як повторне незаконне виготовлення вогнепальної зброї за ч.2 ст.263-1 КК України.
Що стосується третього епізоду, то згідно з фактичними обставинами справи та формулюванням обвинувачення, викладеними в обвинувальному акті, ОСОБА_4 незаконно придбав вогнепальну зброю (тобто два пістолети, які були виготовлені й повторно виготовлені ним саморобним способом) шляхом незаконного виготовлення та часткової переробки вогнепальної зброї, незаконно зберігав її, а також незаконно виготовив та переробив набої до вогнепальної зброї. Його дії органом досудового розслідування кваліфіковані як придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу за ч.1 ст.263 КК України.
Втім, з такою кваліфікацією суд погодитися не може з огляду на наступне.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджується показаннями обвинуваченого й висновком експерта № 8-2/404 від 18.07.2019, ОСОБА_4 саморобним способом виготовив два гладкоствольних пістолети, про які вказано вище, які належать до вогнепальної зброї й придатні для здійснення пострілу. Тобто поява цієї вогнепальної зброї пов`язана з безпосередніми діями обвинуваченого й створена ним власноруч. Вказані його дії, що полягали у створенні, тобто незаконному виготовленні вогнепальної зброї, відповідно кваліфіковані за ч.1 та ч.2 ст.263-1 КК України. Разом з тим, до об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України належить, в тому числі, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВС України від 26.04.2002 №3 незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.
А згідно з п. 13 цієї ж Постанови під незаконним виготовленням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв потрібно розуміти умисні, вчинені без передбаченого законом дозволу дії по їх створенню чи переробленню, внаслідок чого вони набувають відповідних характерних властивостей.
Тобто, виходячи зі змісту вказаної Постанови, одне діяння не може підпадати одночасно під ознаки як придбання,так і виготовлення вогнепальної зброї. З огляду на це, суд дійшов висновку, що пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 в цій частині обвинувачення як незаконне придбання вогнепальної зброї є необґрунтованим, тому підлягає виключенню, а його дії в цій частині слід кваліфікувати лише як зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу за ч.1 ст.263 КК України.
Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, то суд звертає увагу на наступне.
В обвинувальному акті органом досудового розслідування чітко не встановлено час, місце та спосіб придбання обвинуваченим ОСОБА_4 бойових припасів, його дії в цій частині не конкретизовані. Втім, як встановлено судом з показань обвинуваченого, які не були спростовані прокурором, останній придбав ці патрони понад тридцять років тому за радянських часів. Згідно з висновком експерта № 8-2/404 від 18.07.2019 390 патронів виготовлені промисловим способом торговою маркою «Восток», а 1 патрон з маркуванням «270 83» та 1 патрон з маркуванням «60 84» зібрані саморобним способом шляхом збирання частин промислового виготовлення в одну конструктивну одиницю, а саме капсульованої гільзи калібру 5,45х39 мм (гільзи промислового способу виготовлення: гільза з маркуванням «270 83» виготовлена на Луганському патронному заводі у 1983 році; гільза з маркуванням «60 84» виготовлена на Фрунзенському патронному заводі у 1984 році), оболонкових куль зі сталевим осердям куль калібру 5,45х39 мм (кулі промислового способу виготовлення) та метального заряду.
Будь-яких доказів того, що ОСОБА_4 придбав бойові припаси у період, коли діяв закон про кримінальну відповідальність, а саме ст.263 КК України з урахуванням дотримання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, прокурором не надано. З огляду на це, суд дійшов висновку, що пред`явлене в цій частині обвинувачення також є необґрунтованим, тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу за ч.1 ст.263 КК України.
Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що виходячи з вимог ст. 62 Конституції України та ст.17 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 незаконно виготовив вогнепальну зброю, повторно незаконно виготовив вогнепальну зброю та зберігав вогнепальну зброю і бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а його дії містять склади злочинів, передбачених відповідно ч.ч.1 та 2 ст.263-1 КК України та ч.1 ст.263 КК України.
Дослідивши документи, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (вимога від 01.06.2019), за місцем проживання характеризується позитивно (характеристика видана депутатом Кожанської селищної ради ОСОБА_8 ), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (довідка № 395), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (довідка № 278 від 28.05.2019).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинені ним злочини, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення та під час кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням положень статті 70 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності та щиро розкаявся у скоєному.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Відповідно до довідок про витрати на проведення експертиз під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 21.05.2019 за висновками експертів: № 8-2/404 від 18.07.2019, № 14-232 від 09.08.2019, № 11-1/256 від 19.07.2019 витрати на проведення експертиз складають в загальній сумі 18 527 грн. 18 копійок.
Відповідно до ст.124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.
Питання про речові докази, слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, ст. 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 263-1 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня постановлення вироку з 24.12.2019.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 18 527 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 18 копійок в дохід держави.
Речові докази у справі:
- саморобна вогнепальна зброя, набої до вогнепальної зброї, фрагменти пристрою РУ УР-67, які містяться у пакеті з полімерного матеріалу, горловина якого зав`язана ниткою, кінці якої скріплено биркою з пояснювальним написом, пакеті з полімерного матеріалу, горловина якого затягнута індикаторною пломбою з полімерного матеріалу синього кольору № 7571795, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Київській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1