Дата документу 19.03.2020 Справа № 335/1603/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/371/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/1603/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

представника

власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2020 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль «AUDI A6», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 .
Не погодившись з вказаною ухвалою, представник власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на автомобіль. Свої вимоги обґрунтував тим, що жодному з критеріїв ст.98 КПК автомобіль «AUDI A6», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 не відповідає. Крім того цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, що виключає накладення арешту на майно як забезпечення позову.
Під час апеляційного розгляду представник власника майна адвокати ОСОБА_7 і ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів в провадженні СУ ГУНП у Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000590 від 23 лютого 2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.28 ч.1 ст.345, ч.2 ст.345, ч.3 ст.296 КК.

По вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28 ч.1 ст.345, ч.3 ст.296 КК.

26.02.2020 року проведено обшук автомобіля «AUDI A6» 2008 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 , який фактично перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_10 , під час якого вказаний автомобіль було вилучено та передано на відповідальне зберігання до ЗРСМ ЦЗ ГУНП в Запорізькій області.

Постановою від 26.02.2020 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя, з посиланням на ч.1 ст.170 КПК задовольнив зазначене клопотання посилаючись на те, що у судовому засіданні доведено обґрунтованість поданого клопотання.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

Відповідно до ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Не зважаючи на те, що прокурором визнано речовим доказом автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у клопотанні не доведено таку мету арешту майна, як збереження речових доказів.

Так, як убачається із постанови про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 26.02.2020 року, вказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_9 .

Надані суду матеріали не містять відомостей, які б давали розумні підстави вважати, що автомобіль «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям ст. 98 КПК, зокрема може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набутий кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.190 КПК з метою відшкодування завданої злочином шкоди арешт на майно підозрюваного накладається за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Проте в матеріалах даного кримінального провадження цивільний позов відсутній, оскільки він не заявлявся. Тому підстав для накладення арешту з такою метою колегія суддів не вбачає.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на належне ОСОБА_9 на праві власності майно не виправдовує втручання у її права і свободи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі в порушення ст.ст.171, 173 КПК не оцінили розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК.

На переконання колегії суддів на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні та доданих до нього матеріалах обставинах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ОСОБА_9 здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном зазначеної особи здійснено без законних на те підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2020 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль «AUDI A6», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4