Провадження № 1-кп/369/322/20
В И Р О К
іменем України
17.06.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

цивільного позивача ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0003201 від 30.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бішкек Киргистан, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітніх дітей, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

29.05.2017 року близько 21 год. 20 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Opel Combo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі між селом Дмитрівка та селом Забуччя, що в Києво-Святошинському районі Київської області, в напрямку села Дмитрівка.

Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_7 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та при здійсненні обгону попутного транспортного засобу, в місці де обгін заборонено, в порушення правил дорожнього руху України, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, не впевнившись в безпечності маневру виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford Mondeo» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався назустріч, в напрямку села Забуччя.

Внаслідок зіткнення, пасажир автомобіля марки «Opel Combo» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота - травматичного розриву кишечника, що згідно висновку судово-медичного експерта №4/230 від 26.10.2017, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння.

Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля марки «Ford Mondeo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому ліктьового відростка ліктьової кістки з невеликим зміщенням відломків, що згідно висновку судово-медичного експерта №61/Д від 25.04.2018 відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.: 1.5. (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3. «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 14.2 «в» (Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані); 14.6 «г» (Обгін заборонено: у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості); розділу 34 «1.1» горизонтальна розмітка; 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Порушення ОСОБА_7 вимог п.п. 1.5., 2.3. «б», 14.2 «в», 14.6 «г», 10.1, розділу 34 «1.1» Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини його скоєння, встановлені досудовим розслідуванням, докази щодо фактичних обставин справи не оспорює. Заявлений потерпілою цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди визнає частково на суму 25000 грн.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини вчиненого злочину, зазначені у обвинувальному акті, докази щодо фактичних обставин справи не оспорює.

Просить стягнути із обвинуваченого на її користь 13000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 80000 грн. у відшкодування моральної шкоди, призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_6 просив залишити подану ним позовну заяву про відшкодування збитків, завданих злочином,без розгляду.

У відповідності до ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, а також те, що наявні у кримінальному провадженні докази стосовно фактичних обставин учасниками судового провадження не оспорюються, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд визнає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину з необережності доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів, вчинених з необережності, ОСОБА_7 за місцем проживання та мусульманською релігійною організацією «Сунна» характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має багатодітну сім`ю, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей та батьків похилого віку, раніше не судимий, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 286 ч.2 КК України.

Крім того, враховуючи грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, наслідки у вигляді отримання потерпілими тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та тяжких тілесних ушкоджень, які настали в результаті неправомірних дій обвинуваченого, обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до переконання про необхідність застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування основного покарання, враховуючи, що вчинений злочин є необережним, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, позитивні характеристики, наявність на утриманні чотирьох малолітніх дітей та батьків похилого віку,суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладення обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення із обвинуваченого на її користь 13000 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди в порядку ст. 128 КПК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілій була завдана матеріальна шкода на вказану суму.

Враховуючи п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями), при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, тому суд приймає до уваги, що потерпілій була спричинена обвинуваченим моральна шкода, яка полягає у перенесеному нею фізичному болю та стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень, душевних та психологічних стражданнях, що пов`язані з періодом лікування, також суд бере до уваги матеріальний стан обвинуваченого, який не працює, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, батьків похилого віку, та вважає за доцільне частково задовольнити цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 35 000 грн., яка підлягає стягненню із обвинуваченого.

Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування завданої шкоди, залишити без розгляду, на підставі поданої ним заяви.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого у виді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати підлягають стягненню із обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави 4112 80 коп. (чотири тисячі сто дванадцять) грн. 80 коп. у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування завданої матеріальної шкоди; 35000 (тридцять пять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування завданої шкоди, залишити без розгляду.

Речові докази по справі :

-автомобіль марки «Opel Combo» д.н.з НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів (смт. Гостомель, вул. Садова,20) повернути обвинуваченому ОСОБА_7 ;

-автомобіль марки «Ford Mondeo» д.н.з НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів (смт. Гостомель, вул. Садова,20) повернути ОСОБА_6 .

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у виді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1