Дата документу 24.06.2020 Справа № 335/4484/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/707/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4484/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2020 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2020 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , подане у кримінальному провадженні за № 0000202 від 26.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накладений арешт на майно, яке було вилучено 26 травня 2020 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кристалічну речовину жовтого кольору у зіп-пакеті вагою 17,37 г (без упаковки зіп-пакету 15,27 г); 14 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору; електронні ваги та чисельні порожні дрібні зіп-пакети; грошові кошти у сумі 32 710 грн.; мобільний телефон «Samsung» GTE 1200i, ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_2 .

У решті клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить частково скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2020 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про арешт вилученого майна в частини, що стосується арешту: мобільного телефону «Samsung» GTE 1200i, ІМЕІ НОМЕР_1 та грошових коштів у сумі 32 710 грн.

Апелянт вважає, що сторона обвинувачення не взяла до уваги пояснення ОСОБА_7 та не надала доказів того, що мобільний телефон та грошові кошти, на які накладений арешт, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а слідчий суддя, у свою чергу, не дотримавшись норм глав 10 та 17 КПК України, не зазначив в ухвалі, яким чином це майно співвідноситься з обставинами кримінального правопорушення, та не дивлячись на недоведення прокурором необхідності накладення арешту на майно, не відмовив у задоволенні клопотання, як того вимагають положення ч. 1 ст. 173 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора із запереченнями проти доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, не пізніше 26 травня 2020 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, як особа, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, з корисливих мотивів, при невстановлених обставинах незаконно придбав 14 полімерних зіп-пакетів, в яких містилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта № 7-1616 від 27 травня 2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 9,247 г.

Після чого, ОСОБА_7 незаконно придбаний вказаний наркотичний засіб канабіс, розділений для полегшення подальшого продажу на 14 частин в окремих зіп-пакетах загальною масою в перерахунку на суху речовину 9,247 г, незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання в особистій кімнаті в буд. АДРЕСА_1 до 08 години 26 травня 2020 року, де вказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений правоохоронними органами в ході проведення обшуку зазначеного житлового приміщення.

Крім того, не пізніше 26 травня 2020 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, як особа, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, з корисливих мотивів, при невстановлених обставинах незаконно придбав 7 полімерних зіп-пакетів, в яких містилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта № 7-1617 від 27 травня 2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 5,611 г.

Після чого, ОСОБА_7 незаконно придбаний вказаний наркотичний засіб канабіс, розділений для полегшення подальшого продажу на 7 частин в окремих зіп-пакетах загальною масою в перерахунку на суху речовину 5,611 г, незаконно зберігав з метою збуту за місцем своєї реєстрації та тимчасового проживання в особистій кімнаті в буд. АДРЕСА_2 до 08 години 26 травня 2020 року, де вказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений правоохоронними органами в ході проведення обшуку зазначеного житлового приміщення.

26 травня 2020 року, в період з 08 години 06 хвилин до 10 години 18 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку в межах кримінального провадження № 0000179, за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого, було виявлено та вилучено: кристалічну речовину жовтого кольору у зіп-пакеті вагою 17,37 г (без упаковки зіп-пакету 15,27 г); 14 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору; електронні ваги та чисельні порожні дрібні зіп-пакети; грошові кошти у сумі 32 710 грн.; мобільний телефон «Samsung» GTE 1200i, ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_2 ; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_10 НОМЕР_3 .

26 травня 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 27 травня 202 року вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, документи, грошові кошти та речовини визнані речовими доказами та визначено місце їх зберігання.

27 травня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірялись слідчим суддею, при цьому були досліджені матеріали судового провадження та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що частина вилученого майна, на яке слідчий просив накласти арешт в рамках даного кримінального провадження, може бути використана, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, може виступати речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, при цьому врахував завдання арешту майна.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, вказане в ухвалі слідчого судді, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України.

Отже, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України, при цьому, матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що слідчий суддя встановив належну мету, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідну їй правову підставу, передбачену ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого і накладення арешту на майно, врахував при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2020 року про накладення арешту на вилучене 26 травня 2020 року в ході обшуку за адресою проживання ОСОБА_7 : АДРЕСА_1 , майно, зазначене в ухвалі, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: