Дата документу 12.02.2020 Справа № 333/81/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/118/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/81/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів;

строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з 08.01.2020 з 13-00 год.;

визначено розмір застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168 160,00 грн. в разі внесення якої на підозрюваного покладаються обов`язки передбачені ст.194 КПК України.

Згідно зі змістом судового рішення, 10.01.2020 слідча Комунарського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернулась до суду із даним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

08.01.2020, приблизно 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 разом зі своїми знайомим, ОСОБА_10 , знаходячись біля магазину «Сільпо», що розташований за адресою: вул. Ситова, 4. в м. Запоріжжі, заздалегідь розподіливши ролі, маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та згідно відведених злочинних ролей, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 з корисливих мотивів, побачив раніше знайомого потерпілого ОСОБА_11 , який прямував у сторону свого автомобіля, та рухаючись в його напрямку, при цьому погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, на що останній сприймаючи погрози як небезпечні для життя та здоров`я, зачинився у салоні свого автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , який припаркував у дворі вищевказаного будинку.

Далі, потерпілий знаходячись у своєму автомобілі, з метою уникнення нападу, зачинив вікна та двері автомобіля та намагався здійснити рух автомобіля, однак ОСОБА_7 разом ОСОБА_10 з продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на напад з метою заволодіння чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства до потерпілого, підбігли до вищевказаного автомобіля, де ОСОБА_7 із застосуванням погроз небезпечних для життя та здоров`я потерпілого, почав висувати вимоги негайної передачі грошових коштів, а ОСОБА_10 в цей час знаходячись біля правої пасажирського двері автомобіля, розбив каменем скло пасажирської двері автомобіля та проник до салону автомобіля, де схопив пакет в якому знаходились документи на ім`я потерпілого банківська карта та грошові кошти в сумі 230 гривень 00 копійок, але потерпілий схопив за руку ОСОБА_10 та вихопив у нього пакет з вищевказаними речами та почав рух.

Після чого, ОСОБА_7 , з метою подолання опору потерпілого, взяв до правої руки цеглину та кинув її у лобове скло, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_11 вимушено зупинив автомобіль та усвідомлюючи фізичну та чисельну перевагу нападників, почав кликати на допомогу громадян, а ОСОБА_7 разом ОСОБА_10 розуміючи що їхні протиправні дії викриті, з метою уникнення кримінальної відповідальності зникли в невідомому напрямку з місця вчинення злочину, завдавши матеріальної шкоди потерпілому на зазначену суму.

8 січня 2020 року о 13 годині 00 хвилин (час фактичного затримання) ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

9 січня 2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яке кваліфікується як: напад з мстою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначила, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, заявлені ризики існують і прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник вказує на необґрунтованість висновків слідчого судді щодо наявності заявлених ризиків і недоведеність неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу для їх запобігання. Також захисник ставить під сумнів однієї з кваліфікуючих ознак (попередня змова) кримінального правопорушення, яке інкриміновано підозрюваному, і взагалі правильності кваліфікації дій останнього.

На підставі викладеного захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді від 10.01.2020 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти доводів та вимог апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 дій є обґрунтованою у тій мірі, яка достатня на цій стадії кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що докази, які були зазначені в клопотанні на теперішній стадій процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів переліченні в клопотанні доводи підтверджено доказами, які і дали можливість обґрунтувати підозру ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу в сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими, та погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта стосовно відсутності вказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Так, матеріали додані до клопотання свідчать, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також наявність попередніх судимостей, має можливість ухилитися від органів досудового розслідування та суду, з урахуванням характеру його дій під час вчинення кримінального правопорушення, факт знайомства з потерпілим і його дружиною (за свідченнями яких, підозрюваний неодноразово погрожував їм фізичною розправою) вказує на існування ризиків можливого впливу на потерпілого/свідків і вчинення нового злочину.

Доводи апелянта про те, що потерпілий начебто перебував у стані наркотичного і алкогольного сп`яніння, (що на переконання захисника ставить під сумнів правдивість показань потерпілого) не підтверджені доказами. Крім цього навіть якщо потерпілий дійсно перебував в стані сп`яніння, виключно ця обставина не може свідчить про неправдивість його показань, адже показання останнього збігаються с показаннями свідків.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею враховані усі обставини кримінального провадження і відомості про особу підозрюваного, тому висновок про існування заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким неможливо при застосуванні до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у цьому кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і до ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк на 60 днів, з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4