Справа № 948/354/20
Провадження № 1-кс/948/71/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2020 смт Машівка

Слідчий суддя Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка клопотання старшого слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000131 від 20.04.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, неодруженого, офіційно непрацюючого, працездатного, не депутата, -

в с т а н о в и л а :

органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 19.04.2020 року о 21 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в с. Старицьківка Машівського району Полтавської області, біля автобусної зупинки, помітив автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить громадянину ОСОБА_7 та рухався йому на зустріч. В цей час у ОСОБА_6 виник прямий умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем. Маючи прямий умисел на незаконне заволодіння автомобілем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, вийшовши на проїзну частину та перекривши рух, зупинив автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 . Коли автомобіль зупинився та з його салону вийшов потерпілий ОСОБА_7 , залишивши двигун автомобіля запущеним, ОСОБА_6 підійшов до нього та під час бесіди наніс удар потерпілому кулаком в голову, а саме в ділянку над правою бровою, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді гематоми з синцем. Від удару ОСОБА_7 впав на землю, а ОСОБА_6 сівши на місце водія поїхав на автомобілі у напрямку автодороги Полтава-Красноград, таким чином незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 . Згодом ОСОБА_6 заснув в салоні автомобіля та був затриманий працівниками поліції.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, наполягали на його задоволенні, покликаючись на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки неодружений та дітей не має, працює неофіційно, а тому може ухилятися від слідства та вчинити інше кримінальне правопорушення, та оскільки досудове розслідування ще тільки розпочато, не проведені експертизи, зокрема авто товарознавча, та інші слідчі дії, підозрюваний може впливати на потерпілого, свідків та знищити як автомобіль потерпілого так речі, про які слідству можливо невідомо.

Підозрюваний та його захисник не погоджувались на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати домашній арешт, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення ризиків - наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки він має сім`ю матір, сестру та вітчима, постійне місце проживання, працює майстром з ремонту осель, хоча і неофіційно, є молодою людиною та учасником бойових дій, учасником АТО, раніше не судимий. Захисник також покликалася на відсутність намірів у підозрюваного уникати слідства та суду, оскільки ОСОБА_6 вже дав покази як підозрюваний, вину визнав та має намір відшкодувати потерпілому завдані збитки, а тому уважала що саме домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши документи кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Так, з досліджених матеріалів убачається, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, є достатньо обґрунтованою та підтверджується: витягом з кримінального провадження № 0000131 від 20.04.2020 про внесення відомостей по даному факту до ЄРДР та законності проведеного розслідування; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинений злочин; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом огляду автомобіля від 20.04.2020 року, під час якого виявлено та вилучено викрадений автомобіль та виявлено у ньому громадянина ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час яких установлено місце виявлення викраденого автомобіля та знаходження у ньому ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , під час якого встановлено обставини скоєння злочину та особу, яка його вчинила; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яким установлено обставини скоєння злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , під час проведення якого встановлено обставини скоєння злочину та особу, яка його вчинила; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яким установлено обставини скоєння злочину та особу, яка його вчинила (а.с. 3, 6-12, 18, 20).

20.04.2020 о 02:28 год ОСОБА_6 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину (а.с. 14).

Даючи оцінку доводам сторони обвинувачення про наявність ризиків, які є метою застосування вказаного запобіжного заходу та забезпечення виконання обов`язків підозрюваним, суд уважає що ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення, а тому прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо існування ризиків, передбачених п. 2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає, що такі ризики прокурором не доведені, оскільки ОСОБА_6 від виконання процесуальних обов`язків підозрюваного не ухиляється, працює, хоча і неофіційно, про що зазначив і слідчий в клопотанні та ні потерпілим ні свідками не заявлено про вплив підозрюваного на них, останні вже дали покази, можливість знищити речі, які мають значення для обставин вчинення кримінального правопорушення також є припущенням з огляду на те, що автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 вилучений та переданий на зберігання потерпілому, а про існування інших речей слідчий не повідомляє.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання, особи підозрюваного, обвинуваченого, дотримання ним обраних раніше запобіжних заходів, повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення і розміру шкоди.

Так, крім наявності встановленого судом ризику, суд враховує те, що ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, натомість раніше не судимий, має молодий вік та постійне місце проживання, працює, хоча і неофіційно, є учасником бойових дій, а тому приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 194 КПК України, щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а також наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, натомість не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України щодо недостатності можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку з наведеним суд не вбачає підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та приходить до переконання про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Суд уважає що саме такий запобіжний захід слід застосовувати з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, суд уважає, що неможливо застосувати до нього заставу, оскільки він ніде офіційно не працює, стабільного доходу та майна для можливості внесення застави немає, осіб, які б могли за нього поручитися та заслуговували на довіру немає, що свідчить про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Крім цього, з огляду на встановлені судом ризики, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання оскільки указані запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Суд враховує що підозрюваний працює та приходить до висновку що ОСОБА_6 слід заборонити залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з 21 год. до 06 год. та у вихідні дні цілодобово.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181-183, 194, 196 КПК України, -

у х в а л и л а:

в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, що полягає в забороні залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з 21 год. до 06 год. та у вихідні дні цілодобово.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду.

Строк дії ухвали закінчується 20 червня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 .

Ухвалу направити Машівському ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1