Справа № 307/611/20
Провадження №1-кс/307/256/20
У Х В А Л А
іменем України
10 березня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

слідча СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, несеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 29 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Вказує на те, що 29 лютого 2020 року, близько 08 години 00 хвилин, працівниками СРПП, під час перевірки транспортного засобу марки ЗИЛ-ММЗ554, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Тячів по вул. Армійська, 47, Закарпатської області встановлено, що на даному автомобілі перевозиться зрубана деревина породи "Бук", без відповідних документів.

29 лютого 2020 року, в ході огляду місця події в м. Тячів, було виявлено вантажний автомобіль марки "ЗИЛ-ММЗ", моделі 554М СПГ, синього кольору, 1987 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому знаходиться вантаж, а саме паливні дрова породи "Бук", в кількості близько 5 м.куб.. Даний вантажний автомобіль марки "ЗИЛ-ММЗ", державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому знаходиться вантаж, а саме паливні дрова породи "Бук", в кількості близько 5 м.куб., вилучено та поміщено до майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, що знаходиться за адресою м. Тячів, вул. Промислова 8/А.

Водночас, встановлено, що транспортний засіб марки "ЗИЛ-ММЗ", моделі 554М СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, вилучений з користування ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 .
29 лютого 2020 року слідчим СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області розпочато кримінальне провадження за №0000248 та визначено правову кваліфікацію за ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки "ЗИЛ-ММЗ" моделі 554М СПГ, синього кольору 1987 року випуску, є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки "ЗИЛ-ММЗ" моделі 554М СПГ, синього кольору 1987 року випуску та деревини породи "Бук" масою близько 5 м.куб., що належить на праві власності ФОП ОСОБА_7 , жителю с. Суха Іршавського району Закарпатської області.

Слідча в судовому засіданні заявлене клопотання підтримала, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просить клопотання задовольнити.

Володілець автомобіля ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання не заперечив.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 29 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Постановою слідчого слідчого відділення Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 02 березня 2020 року, автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ», моделі 554М СПГ, синього кольору 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та деревину породи «Бук» масою близько 5 м3., що належить на праві власності ФОП ОСОБА_7 , с. Суха Іршавського району Закарпатської області, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000248 від 29 лютого 2020 року.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 29 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме: «ЗИЛ-ММЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , моделі 554М СПГ, 1987 року випуску, власником якого є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 та деревину породи «Бук» масою близько 5 м3., що належить на праві власності ФОП ОСОБА_7 , с. Суха Іршавського району Закарпатської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власникам майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1