Справа № 487/1658/20
Провадження № 1-кс/487/2019/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020 року Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 05.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, яким просив застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного строком на 60 діб, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити заставу у розмірі 1000000 гривень (один мільйон) гривень. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, передусім потерпілим у кримінальному провадженні; прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 із встановленою періодичністю щосереди.

Клопотання мотивоване тим, що тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування кримінального провадження та його судового розгляду. Зміна ж запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримав ініційоване клопотання, наполягаючи на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри як умови застосування запобіжного заходу.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 24.07.2019 за № 913 о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника сектору превенції Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.
Досудовим розслідуванням установлено, що співробітники Хаджибеївського відділення поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, створили протиправну схему по систематичному вимаганню та одержанню неправомірної вигоди від фізичних осіб за не притягнення їх до адміністративної відповідальності при здійсненні ними роздрібної торгівлі продуктами харчування.
Так, заступник начальника сектору превенції Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, на виконання створеної злочинної схеми та умислу, здійснював діяльність, направлену на отримання неправомірної вигоди для себе, шляхом систематичного вимагання грошових коштів від громадян за не притягнення їх до адміністративної відповідальності за здійснення ними роздрібної торгівлі продуктами харчування за відсутності належної дозвільної документації.
Встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч взятих на себе обов`язків працівника правоохоронного органу, маючи повну вищу юридичну освіту, у зв`язку з чим достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 займається приватним підприємництвом разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 та своїм родичем
ОСОБА_10 , а саме здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування з обладнаних точок продажу, що розміщуються вздовж пішохідних зон на вулицях м. Одеси.
На початку грудня 2019 року, більш точну дату у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, заступник начальника сектору превенції Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , достовірно розуміючи та знаючи про наявні в нього повноваження, як працівника Національної поліції щодо виявлення та припинення адміністративних правопорушень, у т.ч. за фактами торгівлі з рук у невстановлених місцях, підійшов до місця здійснення роздрібної торгівлі продуктами харчування, яка належить ОСОБА_8 , що знаходиться по вул. Сергія Ядова у м. Одесі, навпроти автомобільної стоянки супермаркету «Таврія В», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Ядова, 12. Представившись працівником поліції згідно своєї посади особі ОСОБА_11 , що здійснювала роздрібну торгівлю продуктами харчування на вказаній точці роздрібної торгівлі та повідомив їй про необхідність надання йому для перевірки дозвільної документації на здійснення роздрібної торгівлі на вказаній ділянці місцевості. Остання повідомила ОСОБА_4 , що зателефонує своєму керівнику ОСОБА_8 та надасть ОСОБА_4 слухавку для обговорення можливості надання зазначених документів. Так, під час телефонної розмови, що відбулась між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , останній представився працівником поліції та повідомив про необхідність надання йому для перевірки дозвільної документації на здійснення роздрібної торгівлі продуктами харчування на вказаній території. На вказане ОСОБА_8 повідомив, що необхідна дозвільна документація знаходиться на стадії оформлення та виготовлення. ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що для того, щоб він міг здійснювати роздрібну торгівлю без належної дозвільної документації, їм необхідно зустрітись та обговорити зазначене питання.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, приблизно 13-14 січня 2020 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 на підставі попередньої домовленості шляхом здійснення телефонної розмови зустрівся із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 біля точки роздрібної торгівлі по вул. Хуторській у м. Одесі, більш точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено. Під час розмови, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що вони можуть не виготовляти дозвільну документацію та здійснювати роздрібну торгівлю та підвідомчій Хаджибеївському ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області території з його дозволу, однак для безперешкодного здійснення зазначеної діяльності та не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 необхідно щомісячно надавати ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень з кожної точки роздрібної торгівлі.
Надалі, через кілька днів, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_4 зателефонував на абонентський номер мобільного зв`язку ОСОБА_10 та повідомив, щоб він подзвонив ОСОБА_8 та сказав, що він незабаром під`їде до якоїсь з належних ОСОБА_8 торгівельних точок роздрібної торгівлі та хоче на безоплатній основі отримати необхідні продукти харчування, що знаходяться у продажу. Після обміну зазначеної інформації між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , останній під час наступної телефонної розмови повідомив ОСОБА_4 , що ОСОБА_8 хоче зустрітись із ним та обговорити обставини надання йому окрім щомісячної неправомірної вигоди ще й продуктів харчування на безоплатній основі.
В подальшому, приблизно 23.01.2020, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на підставі попередньої домовленості шляхом здійснення телефонних перемовин, зустрілись біля належної ОСОБА_8 торгівельної точки з роздрібної торгівлі, що знаходиться по вул. Хутірський у м. Одесі. Під час вказаної зустрічі
ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 , що у разі надання йому на безоплатній основі продуктів харчування окрім щомісячного надання неправомірної вигоди у розмірі 1000 гривень за кожну з точок роздрібної торгівлі, він не буде мати жодного прибутку. На зазначене ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що за таких обставин він повинен надавати йому 2000 гривень за кожну з точок роздрібної торгівлі щомісяця. На що ОСОБА_8 вимушено погодився18.02.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на підставі попередньої домовленості шляхом здійснення телефонних перемовин, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зустрілись біля ринку у м. Одесі «Радіоринок», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 3/1. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що на підвідомчій Хаджибеївському ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться 4 точки роздрібної торгівлі, що належать ОСОБА_8 , а саме: по вулиці Сергія Ядова біля супермаркету «Таврія В»; на розі вулиць Сергія Ядова та Вороб`йова; по вул. Хутірській та по вул. Балківській навпроти Приморського районного суду м. Одеси. На підставі зазначеного, ОСОБА_8 повинен надавати ОСОБА_4 неправомірну вигоду щомісяця у розмірі 8000 тисяч гривень, тобто по 2000 гривень за кожну з точок. У випадку несплати зазначеної суми за здійснення торгівлі при відсутності дозвільної документації його буде притягнуто до адміністративної відповідальності та, в подальшому, підлеглими ОСОБА_4 , будуть вчинятись дії з перешкоджання здійсненню ним підприємницької діяльності на підвідомчій йому території за будь-яких обставин. На підставі зазначених умов та обставин, викладених ОСОБА_4 між вказаними особами була досягнута згода щодо зустрічі наступного дня.
В подальшому, 19.02.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на підставі попередньої домовленості шляхом здійснення телефонної розмови, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_8 на території Одеської міської кліничної лікарні №11, що знаходиться по вул. Академіка Воробйова, 5 у м. Одесі. Під час зустрічі, ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень замість раніше обумовлених 8000 (восьми тисяч) гривень, тобто за 3 точки роздрібної торгівлі, аргументувавши зазначене тим, що торгівля продуктами харчування на торгівельній точці, що знаходиться по вул. Сергія Ядова у м. Одесі за минулий місяць не надала будь-якого прибутку. На вказане ОСОБА_4 почав висловлювати невдоволення та вказав, що вони домовлялись про надання йому щомісяця по 2000 гривень за кожну з чотирьох точок роздрібної торгівлі та його не цікавлять наявність або відсутність прибутки за результатами здійснення торгівлі на них. ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що при не дотриманні його умов, він повертає останньому щойно надані у 6000 (шість тисяч) гривень та в подальшому ОСОБА_8 буде мати наслідки у виді притягнення його до адміністративної відповідальності та подальшої неможливості здійснення ним роздрібної торгівлі на підвідомчій Хаджибеївському ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області території. На підставі зазначеного, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 , що знайде грошові кошти та цього ж дня вони знову зустрінуться для їх передачі.
В подальшому, цього ж дня, на підставі попередньої домовленості шляхом здійснення телефонної розмови, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зустрілись біля ринку «Початок», що знаходиться по вул. Бочарова, 50 у селищіЛіски, Лиманського району Одеської області. Під час зустрічі ОСОБА_8 надав ОСОБА_4 раніше не надану частину неправомірної вигоди у розмірі 2000 гривень за не притягнення до адміністративної відповідальності за здійснення роздрібної торгівлі продуктами харчування з торгової точки по вул. Сергія Ядова у м. Одесі.
Надалі, 17.03.2020 ОСОБА_8 під час телефонної розмови із ОСОБА_4 через мобільний додаток «Whats App», запитав останнього коли їм необхідно зустрітись, так як раніше ОСОБА_4 орієнтував ОСОБА_8 про необхідність передання йому щомісяця грошових коштів у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень у двадцятих числах кожного місяця. На зазначене ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про необхідність передання йому обумовлених грошових коштів у розмірі 8000 (восьми тисяч) гривень до 20.03.2020.
На підставі зазначеної розмови, 19.03.2020, приблизно об 11 години 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час телефонної розмови, за допомогою мобільного додатку «Whats App» ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_8 про необхідність прибуття останнього за адресою місцезнаходження Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 31.
У подальшому, приблизно об 11 годині 50 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 навпроти будівлі Хаджибеївського ВП Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області. Після цього ОСОБА_4 пішов убік будівлі АДРЕСА_2 повівши ОСОБА_8 за собою. По ходу руху ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зайшли у двір вказаної будівлі. Перебуваючи у внутрішньому дворі будівлі АДРЕСА_2 ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 8000 (восьми тисяч) гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності та можливості безперешкодного здійснення роздрібної торгівлі продуктами харчування з 4 точок продажу, що розміщенні уздовж пішохідних зон по вулиці Сергія Ядова біля супермаркету «Таврія В»; на розі вулиць Сергія Ядова та Воробйова; по вулиці Хутірській та по вулиці Балківській навпроти Приморського районного суду м. Одеси, тобто по 2000 гривень з кожної точки. Зазначені грошові кошти, отримані у якості неправомірної вигоди у розмірі 8000 (восьми тисяч) гривень ОСОБА_4 поклав до карману своїх брюк, Таким чином загальний розмір отриманої ОСОБА_4 неправомірної вигоди склав 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень.
Після отримання останньої частини неправомірної вигоди ОСОБА_4 затримано працівниками правоохоронних органів.
20.03.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
В своєму клопотанні та в судовому засіданні прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, п.2., п. 3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від органів розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд доходить висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованого діяння та його суспільну небезпечність.

Проте, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як встановлено слідчим суддею, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з тим, в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, з покладанням обов`язків прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну забезпечить належну поведінку підозрюваного.
Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 19.05.2020, заборонивши йому цілодобово залишати фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 25.03.2020 року о 09.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1