Справа № 645/6482/19
Провадження: 1-кп/645/475/20
У Х В А Л А
Іменем України
12 березня 2020 року м. Харків

Колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 20 червня 2019 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України,

встановила:

15.10.2019 року в провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000087, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану кримінальну справу визначено колегію суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_16 , суддів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Ухвалою колегію суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року дане кримінальне провадження направлено до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про направлення з одного суду до іншого.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 11.11.2019 року відмовлено у задоволенні подання Фрунзенського районного суду м. Харкова про направлення даного кримінального провадження до іншого суду.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2019 року, вищевказане кримінальне провадження передано в провадження колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.04.2019 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 192 100 грн.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.04.2019 року ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави (у подальшому) у розмірі 192 100 грн.
Дії запобіжних заходів в подальшому продовжувалася.
30.10.2019 року обвинувачену ОСОБА_6 звільнено з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку зі сплатою застави у розмірі 288 150 грн. згідно ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.04.2019 року.
23.12.2019 року обвинувачену ОСОБА_5 звільнено з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку зі сплатою застави у розмірі 576 300 грн. згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року.
Обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також звільнені з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку зі сплатою застави, визначеної під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.04.2019 року.
В судовому засіданні 14.01.2020 року прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в зв`язку з існуванням ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор вказав, що на теперішній час свідки та обвинувачені у судовому засіданні ще не допитані, тому з боку обвинувачених є можливість здійснювати на свідків, які в тому числі виступали як поняті при проведенні слідчих дій, незаконний вплив, с метою схилити дати вигідні для себе покази та нівелювати результати слідчих дій, тобто наявний ризик перешкоджання з їхнього боку встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того наявний ризик, що обвинувачені, усвідомлюючи вагомість покарання, що може їм загрожувати, спробують переховатися від суду. При цьому відсутні данні про офіційні джерела існування обвинувачених, які за відсутності легального доходу можуть продовжити вчиняти кримінальні правопорушення і в подальшому. Таким чином прокурор вважає, що на теперішній час заявлені ризики, прийняті до уваги при обранні запобіжного заходу обвинуваченим, не зменшилися. Крім того зазначив, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_14 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на те, що зазначені прокурором ризики втечі та подальшої протиправної поведінки обвинуваченого жодним чином не доведені. Захист вказував на те, що сім`я обвинуваченого ОСОБА_19 малозабезпечена, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше, шкоди суспільству, вчиненими ним діями, не нанесено.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_15 проти клопотання прокурора заперечували. Захисник вказувала, що обвинувачений з 16.04.2019 року перебуває під вартою, за цей час зазначені прокурором ризики зменшилися, ризики не доведені. Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має дитину, якій сплачує аліменти, має матір похилого віку, у обвинуваченого відсутність закордонний паспорт, тому відсутній ризик втечі. Захисник зазначає, що інші обвинувачені по даній кримінальній справі, які внесли суму застави, перебувають на волі, а як слід, також не позбавлені можливості незаконного впливу на свідків. Просила обрати відносно ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації обвинуваченого.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 заперечувала проти клопотання прокурора, зазначивши, що дана кримінальна справа перебуває в провадженні суду з жовтня 2019 року, проте судові засідання тільки відкладаються.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 заперечував проти продовження ОСОБА_7 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що відпали існувати ризики, передбаченіст. 177 КПК України, які зазначені прокурором.
Вказану позицію підтримали інші учасники процесу.
Судова колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо продовження існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Прокурор обґрунтовує обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст.321, ч.2 ст.309 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст.321 КК України, за які передбачено покарання в т.ч. у виді позбавлення волі, на строк до дванадцяти років, зібраними під час досудового розслідування доказами. Сформульоване обвинувачення містить посилання на чисельну кількість злочинних епізодів.
Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні чисельній кількості епізодів у складі організованої групи, на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, оскільки зазначені злочини відносяться до категорії злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення, що відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. За таких обставин колегія суддів не може погодитись з доводами сторони захисту щодо втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю сторни захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є раніше не судимими особами, на обліку у нарколога та психіатра вказані особи не перебувають, не одружені, належним чином не підтверджені розмір їх доходів на часу затримання, тобто офіційні джерела існування, твердження про наявність міцних соціальних зав`язків, зокрема прийняття реальної участі в утриманні неповнолітніх дітей, похилих членів сім`ї.
Посилання обвинувачених на наявність в них міцних соціальних зв`язків, що не підтверджується матеріалами судового провадження, в даному конкретному випадку не може свідчити про можливість належного виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків при обранні щодо них більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення, інкримінованих їм злочинних дій, однак не стали стримуючим фактором.
Таким чином ризик втечі та вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення існує поза розумним сумнівом.
Посилання сторони захисту на перебування на волі інших обвинувачених в кримінальному провадженні не є переконливим, приймаючи до уваги, що в даному випадку забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 покладених на них обов`язків здійснено під у мовою звернення значних за розміром грошових коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
Також колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику впливу на свідків та експертів з боку обвинувачених, оскільки справа перебуває в суді першої інстанції на стадії судового розгляду, свідки по справі не допитані, докази у справі не досліджені, а тому з метою отримати покази свідків на свою користь, обвинувачені, які за сформульованим обвинуваченням схильні до організованих дій для досягнення протиправної мети, можуть вдатися до дій пов`язаних з тиском на них.
З огляду на значимі для даного провадження обставини, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченими їхніх процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування обраного їм запобіжного заходу за клопотанням захисту.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 31, 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,-

постановила:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 11 травня 2020 року.

Встановити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , заставу в сумі 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;

4) утримуватися від будь-якого спілкування з обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 11 травня 2020 року.

Встановити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , заставу в сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;

4) утримуватися від будь-якого спілкування з обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцям, що обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, та попередити них про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинувачених та їх явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавців наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинувачених; забезпечувати явку, належно повідомлених обвинувачених, до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинувачених.

Зобов`язати заставодавця обвинувачених забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з Харківської області без дозволу суду.

Попередити заставодавців, що в разі невиконання покладених на них та самими обвинуваченими обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченими в той же термін з моменту вручення їм копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3