Справа № 761/508/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1552/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.422 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2020 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто особі, яка подала скаргу.

Зазначене рішення мотивоване тим, що у відповідності до ст.32 КПК України, скарга представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва, адже згідно наказу директора ДБР від 11.11.2019 року №310 «Про визначення місць розташування підрозділів органу досудового розслідування слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань» місце розташування підрозділів органу досудового розслідування територіально віднесено до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представником заявника ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2020 року та повернути скаргу для розгляду до суду першої інстанції .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржуване рішення є помилковим, оскільки заявником було подано скаргу до Центрального апарату ДБР, який знаходиться по вул. С. Петлюри, 15 в м. Києві, що відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва. Крім того, апелянт звертає увагу, що наказ директора ДБР №310 від 11.11.2019 року не був офіційно оприлюднений та має внутрішній характер, а в матеріалах справи він взагалі відсутній. З огляду на це, ухвалу слідчого судді не можна вважати законною та вона є такою, що постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду провадження у судове засідання не з`явився. Надіслав на електронну пошту суду заяву, у якій зазначив, що підтримує свої апеляційні вимоги у повному обсязі та просить розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.2 ст.422, ст.318 КПК України, щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленого апелянта, та вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.6 ст.304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18.12.2019 адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення, поданою в порядку 214 КПК України.

Оскільки відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були, адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, у якій він просив зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 18.12.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2020 року скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень повернуто особі, яка подала скаргу.

Однак з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Зі змісту п.18 ч.1 ст.3, ч.6 ст.9, ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України випливає, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З огляду на положення ст.38 цього ж Кодексу, органом досудового розслідування є не сам правоохоронний орган (Національна поліція України, Служба безпеки України, орган, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, Державне бюро розслідувань, Національне антикорупційне бюро України), а слідчий підрозділ, підрозділ детективів тощо, тобто структурна одиниця правоохоронного органу.

Відповідно до інформації, зазначеної на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, фактичне місце знаходження центрального апарату Державного бюро розслідувань є: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського району м. Києва. Крім того, заяву про вчинення кримінального правопорушення адвокатом ОСОБА_7 було подано до Державного бюро розслідувань, також за вказаною адресою.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, висновок слідчого судді про необхідність повернення скарги як непідсудної Шевченківському районному суду м. Києва, є помилковим.
Відповідно до ст.409 КПК України судове рішення підлягає скасуванню або зміні, якщо мало істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Отже, вирішення питань, передбачених ст.ст.304, 306, 307 КПК України, є компетенцією слідчого судді місцевого суду, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування постановленого ним рішення.

Враховуючи те, що слідчий суддя повернув скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , не розглянувши її по суті, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а матеріали скарги направленню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 304-307 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419, 422, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2020 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто особі, яка подала скаргу, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті в порядку ст.ст.304-307 КПК України в іншому складі суду.

Головуючий :

Судді :