У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2020 Справа №607/8369/20

провадження 1-кс/607/3828/2020

25 травня 2020року Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , в залі суду у м.Тернополі, розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП Тернопільської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Грозний, Російська Федерація республіка Чечня, громадянина Росії, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП Тернопільської області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , звернувся в рамках кримінального провадження №0000009 від 21 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні 2019 року у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , шляхом їх вимагання з погрозами спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Після цього, у грудні 2019 року, у невстановленому слідством місці, ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_4 та повідомив йому про те, що ОСОБА_8 не повертає йому грошовий борг та попросив посприяти в його поверненні. На пропозицію ОСОБА_7 , ОСОБА_4 погодився.

17 березня 2020 року ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , після досягнення домовленості на вчинення злочину, близько 12.00 години, неподалік торгового центру «Торба», що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Стуса, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого, пред`явили йому завідомо протиправну вимогу передати їм грошові кошти в сумі 7500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.03.2020, становить 198 900 (сто дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот) гривень.

При цьому, ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_9 , став погрожувати ОСОБА_8 спричиненням тяжких тілесних ушкоджень йому та членам його сім`ї в разі не передачі вищевказаної суми грошових коштів. Під час зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зменшили розмір суми коштів, що вимагалася, та пред`явили йому завідомо протиправну вимогу передати їм грошові кошти в сумі 3500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.03.2020р., становить 92 820 ( дев`яносто дві тисячі вісімсот двадцять ) гривень

Потерпілий ОСОБА_8 сприйняв погрозу ОСОБА_7 про спричинення йому та його рідним тяжких тілесних ушкоджень, як реальну, що цілком може бути реалізована, стати дійсною, якщо він проігнорує їх вимогу про передачу грошових коштів.

ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого в розмірі 3500 доларів США, неодноразово телефонували ОСОБА_8 та вимагали зустрічі. При цих розмовах ОСОБА_4 називав умови передачі коштів ОСОБА_7 , чинив психологічний тиск на свідомість потерпілого у випадку ігнорування ним вимоги у передачі обумовленої суми коштів.

26 березня 2020 року ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , зателефонував та призначив йому зустріч біля торгового центру «Торба», що по вул. Стуса в м. Тернополі.

01 квітня 2020 року біля 12.00 години ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого зустрілися із ОСОБА_8 навпроти торгового центру «Торба», що по вулиці Стуса, 1, в м. Тернополі, де разом із ОСОБА_7 отримали від ОСОБА_8 грошові кошти, які в нього вимагалися, а саме 400 (чотириста) доларів США та заздалегідь виготовлені несправжні (імітаційні) засоби у вигляді банківських банкнот доларів США на загальну суму 3100 (три тисячі сто) доларів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.04.2020р., становить 96 705 (дев`яносто шість тисяч сімсот п`ять) гривень.

Під час отримання коштів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 були затримані на місці події працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, тобто у вимаганні, а саме вимозі передачі чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

02 квітня 2020 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

03 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 29 травня 2020 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики які слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати надалі.
Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання сторони обвинувачення, оскільки вважає, що ризики зазначені в клопотанні в судовому засіданні прокурором не доведенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника та суду пояснив, що немає необхідності в залученні перекладача під час розгляду клопотання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З огляду на вимоги ст.ст. 177, 194, 199 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, що підтверджується доказами, а саме:

-заявою ОСОБА_8 від 20.01.2020року;

-протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.03.2020року, 02.04.2020року, 12.05.2020року;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 30.03.2020року, від 02.04.2020року, 12.05.2020року;

-протоколом огляду місця події від 01.04.2020 року за адресою: м. Тернопіль, вул. Василя Стуса, 1;

-протоколами освідування особи від 01 квітня 2020 року;

-протоколом затримання ОСОБА_4 від 01 квітня 2020 року;

-протоколом затримання ОСОБА_7 ОСОБА_4 від 01 квітня 2020 року;

-протоколом впізнання особи за фотознімками, під час проведення якої потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка вимагала у нього грошові кошти;

-протоколом впізнання особи за фотознімками, під час проведення якої свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка вимагала у ОСОБА_8 грошові кошти;

-протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

03 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 29 травня 2020 року.

18 травня 2020року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 21 січня 2020 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України до чотирьох місяців.

Відповідно до практики Європейського суду, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Наявність ризиків відповідають позиції вказаного суду, який у тому ж рішенні (п.39) визнав, що при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім.

Як вбачається з матеріалів провадження, на етапі вирішення питання щодо взяття підозрюваного під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність пред`явлених йому звинувачень та відповідні ризики.

Зазначені ризики на думку слідчого судді продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Метою продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , згідно з вимогами пунктів 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зокрема, підставами для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного кримінального правопорушення, яких є тяжким і за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, тому усвідомлюючи міру покарання у випадку визнання його винним у кримінальному провадженні в якому він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, та іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної його поведінки.

Обґрунтовуючи необхідність продовження підозрюваному виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід врахувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема, викладену у рішенні по справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010р., де зазначено, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи громадянином Російської Федерації, розуміючи наслідки, які спричиненні його діями, і відповідно міру покарання, яку він може понести у зв`язку з цим, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, шляхом виїзду за межі України або на територію України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та тривалий час не повертатися до місця свого проживання.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також існує ризик того, що у разі не продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він може незаконно впливати на потерпілого, свідків, чи іншого підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, так як вказані особи йому відомі, він знає їхні місця проживання, тому перебуваючи на волі може незаконно здійснювати на них тиск та погрози, з метою дачі особами неправдивих показів, або відмови від добровільно наданих показань, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування у розумні строки.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він не працює, постійного джерела доходу не має, а тому існує вірогідність того, що свої матеріальні потреби намагатиметься задовольнити злочинним шляхом.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження.

Заявлені ризики не зменшились, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, характеризуючих даних підозрюваного, обґрунтованості повідомленої йому підозри, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, слідчий суддя дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти вище викладеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17.07.2020 року, задоволивши клопотання слідчого СУ ГУНП Тернопільської області ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, яке є підставне і обґрунтоване, так як ризики, які існували на момент обрання підозрюваному міри запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а тому виправдовують його подальше тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити, продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою на два місяці до 17 липня 2020 року.

ОСОБА_4 продовжити строк внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, визначної ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2020 року, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з під варти і з цього часу продовжуються покладені на нього, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2020 року, обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; утриматися від спілкування в даному провадженні з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина Російської Федерації, закордонний паспорт та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон; утриматися від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає до негайного виконання після оголошення, строк дії ухвали закінчується 23.59 год 17.07.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1