Справа № 487/374/20
Провадження № 1-кс/487/764/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Олександрівка Ширяївського району Одеської області, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обіймає посаду головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
22.01.2020 року слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 із одночасним застосуванням застави у розмірі 1000000 грн..
У клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження №0000638 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
21.01.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також наявні ризики, передбачені п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про його задоволення.
Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність зазначених прокурором ризиків.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, підтримав думку захисника. Крім того, зазначив, що під час його затримання добровільно надав згоду на огляд його автомобіля, оскільки був впевнений, що там нічого немає. Звідки слідчий узяв кошти в автомобілі йому невідомо, оскільки на його руках будь-яких слідів не було та він нічого не вимагав. Окрім цього, у разі задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до нього будь-який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей та сталі соціальні зв`язки.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000638 від 06.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області за № 487-к від 17.10.2018 ОСОБА_4 переведено на посаду головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області, яка відноситься до шостого рангу державного службовця.

Так, в двадцятих числах жовтня місяця 2020 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) на розрізі вулиць Троїцька-Преображенська, 62 міста Одеси відбулась зустріч між ОСОБА_7 та головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_4 .
Під час розмови ОСОБА_7 довів до відома проблему його знайомого громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 , щодо закінчення в останнього строку легального перебування на території України та з проханням отримати посвідку на постійне проживання на території України та запитав про можливість, шляхи та способи вирішення вказаних питань.
Громадянин ОСОБА_7 представляє інтереси громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 на підставі нотаріальної довіреності від 12.11.2019 за № НОВ787319.
У ході розмови ОСОБА_4 повідомив, що допоможе у вказаному питанні і назначив зустріч у його службовому кабінеті, адміністративної будівлі ГУ ДМС України в Одеській області, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська 64, на 28-29 жовтня 2019 року для надання ОСОБА_7 необхідного пакету документів на ОСОБА_8 .
Прибувши за вказаною адресою, на визначений день та час ОСОБА_4 , ОСОБА_7 направився до службового кабінету № 9 ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_4 , де передав останньому пакет документів відносно ОСОБА_8 .
Ознайомившись з наданими документами, ОСОБА_4 , обіймаючи вказану посаду та являючись службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди з використанням наданого йому службового становища, повідомив ОСОБА_7 про можливість вирішення вказаних питань, лише за умови надання йому неправомірної вигоди, розмір якої буде обговорено пізніше і виключно за межами його службового кабінету.
При цьому ОСОБА_4 зазначив, що вказане питання він самостійно вирішити не в змозі і йому потрібна допомога його колег, яким відразу зателефонував під час розмови.
Отримавши позитивну відповідь від своїх колег та консультацію, ОСОБА_4 вказав ОСОБА_7 на необхідність надання додаткових документів, перелік яких зазначила колега ОСОБА_4 , і лише після надання усього пакету документів буде визначено розмір неправомірної вигоди.
Після цього, ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення злочину ОСОБА_4 ..
Вказана вимога ОСОБА_4 щодо умов продовження терміну та отримання посвідки ОСОБА_7 були доведені до відома його знайомого громадянина Республіки Молдови ОСОБА_9 , на яку останній вимушено погодився.
08 листопада 2019 року у місті Одеса відбулась чергова зустріч між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 під час якої останній звернув увагу на закінчення терміну перебування на території України ОСОБА_8 і запитав про шляхи вирішення питання. ОСОБА_4 повідомив, що це не є проблемою і перешкодою і жодним чином не вплине на отримання посвідки, вказане питання він вирішить, продовжать термін перебування, при цьому запевнив, що ОСОБА_10 може продовжувати перебувати на території України і його допомога та гарантії будуть ним враховані у розмір майбутньої неправомірної вигоди, яку він планує отримати.
03 грудня 2019 року близько 15 години ОСОБА_7 прибув до адміністративного приміщення ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська 64, де на четвертому поверсі його зустрів ОСОБА_4 . В ході зустрічі останній віддав весь раніше наданий пакет документів та направив ОСОБА_7 до службового кабінету № 26 кабінету, що знаходиться на другому поверсі по вул. Жуковського, до співробітника ГУ ДМС України в Одеській області, а також повідомив, що він раніше їй зателефонував та вона його очікує.

Цього ж дня ОСОБА_7 прибув за вказаною адресою до головного спеціаліста відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та ОБГ Управління у справах іноземців та ОБГ ГУДМС України в Одеській області ОСОБА_11 , яка в подальшому разом зі своїм колегою головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній, реадмісії та видворення ГУДМС України в Одеській області ОСОБА_12 упродовж грудня місяця 2019 року та січня 2020 року займалися продовженням терміну перебування громадянина ОСОБА_8 на території України та оформленням і поданням документів на отримання посвідки.

У подальшому 10.01.2020 близько 15 години ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про необхідність прибути на 16 годину до кінотеатру «Родина», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Мечникова, 104.

Прибувши у зазначене місце та час, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, за допомогою свого мобільного телефону набрав цифру у вигляді 1000 (однієї тисячі) і продемонстрував ОСОБА_7 і зазначив, що це в доларах США і передати грошові кошти потрібно безпосередньо йому, відразу домовились о зустрічі біля кінотеатру «Родина» за адресою: вул. Мечникова, 104, м. Одеса на 11.01.2020.
Так, 11.01.2020 близько 13:00 години, на виконання раніше обумовлених домовленостей, ОСОБА_7 прибув на призначене ОСОБА_4 місце.

Через деякий, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та сказав, що він на обумовленому місці зустрічі та вказав ОСОБА_7 підійти до його автомобіля марки Фольцваген Транспортер білого кольору та сісти в нього.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , переконавшись, що ОСОБА_7 має при собі частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди, одержав від останнього 500 (п`ятсот) доларів США за продовження терміну перебування громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 на території України та безперешкодне, швидке оформлення посвідки на постійне проживання на території України та зазначив ОСОБА_7 про необхідність передати решти неправомірної вигоди у найкоротший час.

Далі, 20.01.2020 близько 14 години 05 хвилин ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та назначив місце зустрічі біля «другої Застави» в районі школи № 120. В подальшому, близько 14 години 35 хвилин ОСОБА_4 ще раз зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що знаходиться біля АЗС «АМІК».

Прибувши до назначеного ОСОБА_4 місця зустрічі, а саме до АЗС «АМІК» за адресою: вул. Дальницька, 49, м. Одеса, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 та в ході розмови домовились, що

ОСОБА_7 підсяде до нього в авто.

Близько 14 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі марки «Фольцваген Транспортер» білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 припарковому біля АЗС «АМІК» напроти будинку № 52 по вул. Дальницька в м. Одеса, переконавшись, що ОСОБА_7 має при собі раніше обумовлені грошові кошти, продовжуючи свій злочинний намір, умисно, з корисливих мотивів, одержав від останнього решту раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США, за продовження терміну перебування громадянину Республіки Молдова ОСОБА_8 на території України та безперешкодне і швидке оформлення посвідки на постійне проживання на території України, що за курсом НБУ станом на 20.01.2020 складало 12126 (дванадцять тисяч сто двадцять шість) гривень та вказав їх покласти під магнітолу автомобільної торпеди, після чого, о 14 годині 53 хвилини був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо на місці злочину співробітниками правоохоронних органів.

Загальна сума отриманої ОСОБА_4 неправомірної вигоди складає 1000 (одна) тисяча доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.01.2020 складало 24252 (двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят дві) гривні.

Таким чином, 21.01.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: протокол прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2019; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 08.11.2019, 18.12.2019, 11.01.2020, 14.01.2020, 20.01.2020; протоколом огляду місця події від 20.01.2020; протоколом затримання ОСОБА_4 від 20.01.2020; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Слідчий суддя критично оцінює доводи захисника про необґрунтованість підозри, пред`явленої його підзахисному, оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, прокурор у судовому засіданні, як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється; ризик знищити, сховати або спотворити речові докази; ризик незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , експертів та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, тощо до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню; ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки з метою уникнення від кримінальної відповідальності спроможній продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні двох дітей, постійне місце проживання, тобто стійкі соціальні зв`язки, слідчий суддя приходить до переконання про не доведення прокурором у судовому засіданні ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Що стосується інших ризиків, слідчий суддя приходить до переконання про доведення їх існування прокурором.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання не наведено обґрунтованих доказів та не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Роси» зазначено, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошення видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох дітей, має постійне місце реєстрації та проживання.
Враховуючи викладені обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
За такого, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 21.03.2020 року наступні обов`язки:
- цілодобово не покидати місце свого проживання: АДРЕСА_2 .
- прибувати до слідчих Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 із встановленою періодичністю кожного четверга;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання, у разі наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Запобіжний захід цілодобовий домашній арешт встановлюється до 21.03.2020 року.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 покласти на працівників Біляївського ВП ГУ НП в Одеської області.
Ухвала слідчого судді діє до 21.03.2020 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1