Справа № 216/4509/19
Провадження № 1-кс/216/1267/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, працює на посаді газорятувальника газорятувальної станції департаменту охорони праці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», одружений, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001290 від 18 липня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, чч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2020 року до суду надійшло вказане клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , яке мотивоване таким.

27 квітня 2020 року підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та їх захисникам відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України було повідомлено про відкриття матеріалів для ознайомлення та надання доступу до матеріалів кримінального провадження. Строк тримання ОСОБА_5 під вартою спливає 06 травня 2020 року, однак звернутись у цей строк до суду з обвинувальним актом неможливо, оскільки матеріали кримінального провадження, в яких об`єднано 96 епізодів злочинної діяльності, містять великий обсяг документів, а також аудіо-, відеоматеріали, в тому числі негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційцних мереж (телефонні розмови), аудіо-,відеоконтролю осіб, обшуків, допитів та інших матеріалів, ознайомлення з якими кожним з чотирьох підозрюваних та їх захисниками вимагає тривалого часу. При цьому ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені в ході досудового розслідування, що виправдовують застосований до підозрюваного запобіжний захід, не зменшилися й продовжують існувати, тому виникла необхідність у продовженні тримання останнього під вартою, оскільки запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав і просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, проти задоволення клопотання заперечували й просили змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або зменшити попередньо визначений розмір застави, який є явно непомірним, враховуючи конкретні обставини справи та особу підозрюваного, зокрема, недостатню обґрунтованість підозри та недоведеність існування ризиків, перше притягнення до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику останнього, наявність в нього офіційної роботи, родини та постійного зареєстрованого місця проживання, а також перебування на його утриманні неповнолітньої дитини та брата, який після перенесеного інсульту потребує його допомоги.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001290 від 18 липня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, чч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

05 лютого 2020 року відповідно до вимог ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

06 лютого 2020 року в порядку і з підстав, передбачених ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 квітня 2020 року включно із визначенням застави в розмірі 630 600 грн.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2020 року строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою було продовжено в межах строку досудового розслідування, а саме до 06 травня 2020 року включно, із визначенням застави в розмірі 630 600 грн.

24 квітня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, у кримінальному провадженні було повідомлено про підозру ще трьом співучасникам ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , до яких також було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

27 квітня 2020 року підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та їх захисникам відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України було повідомлено про відкриття матеріалів для ознайомлення та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

За приписами ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Частинами 1, 3-5 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

Слідчим суддею встановлено, що 06 лютого 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

24 квітня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Такими чином, ОСОБА_5 було додатково повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, вчинених за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, пояснивши, що не заперечує факт зберігання наркотичних засобів, але не визнає їх зберігання саме з метою збуту.

Разом з тим обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується такими матеріалами:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 19.11.2019 року, за змістом якого останній повідомив про те, що він знайомий з ОСОБА_5 , який займається збутом наркотичного засобу канабісу, переважно за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 ;

- розсекреченим протоколом від 16.10.2019 року № 1609нт/5-2019 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, в якому зафіксовано телефонні розмови ОСОБА_5 щодо збуту канабісу;

- розсекреченим протоколом від 22.11.2019 року № 1765нт/5-2019 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за місцем, в якому зафіксовано факт зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ;

- протоколом обшуку житла ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 від 05.02.2020 року, під час якого працівниками поліції було виявлено та вилучено наркотичний засіб - канабіс;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 від 06.02.2020 року, які брали участь у проведенні обшуку житла ОСОБА_5 в якості понятих;

- висновками судових експертиз дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів: № 19/104-17/1/3/97 від 05.02.2020 року; № 19/104-17/1/3/139 від 04.03.2020 року; № 19/104-17/1/3/140 від 04.03.2020 року;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи № 19/104-17/1/338 від 18.02.2020 року.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , зокрема, інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вже була предметом перевірки та встановлена судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, а також продовження строку його дії.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 307 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 307 КК України, які є умисними тяжкими злочинами, а санкція частини другої зазначеної норми кримінального закону передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку, на обліках не перебуває, тяжкими та хронічними захворюваннями не страждає, характеризується позитивно, а також має постійне зареєстроване місце проживання в м. Кривому Розі.

Водночас обставин, які б перешкоджали утриманню підозрюваного під вартою, зокрема, похилий вік, наявність інвалідності, тяжкого або хронічного захворювання, слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим ухвалами суду про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку його застосування, з огляду на тяжкість злочину та особу підозрюваного, встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, у зв`язку з чим визнано необхідність застосувати до нього саме такий запобіжний захід і недостатність більш м`яких запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя бере до уваги, що підстави, за яких до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час фактично не змінились, а заявлені щодо останнього ризики є вагомими та продовжують існувати.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і ступінь суспільної небезпеки злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, спосіб їх вчинення та кількість епізодів злочинної діяльності, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, наведені вище дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя вважає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе їм запобігти.

Даних про наявність підстав для скасування застосованого до підозрюваного запобіжного заходу або його зміни на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням свободи, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту таких підстав не доведено, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що передусім національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою (справа «Сергій Волосюк проти України»). Разом з тим, вирішуючи питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Водночас у справі «Михалкова та інші проти України» ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Перевіряючи викладені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, дійшов висновку про доведеність цих обставин, оскільки існує необхідність у наданні стороні захисту достатнього часу для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ, з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставини, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме, що заявлені ризики при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту не зменшились та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тому є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою. Таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи захисника про можливість зменшення попередньо визначеного розміру застави заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, вік і стан здоров`я останнього, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність попередніх судимостей, а розмір застави не може бути завідомо непомірним для особи, стосовно якої вона обирається.

Надавши об`єктивну оцінку конкретним обставинам справи, в тому числі майновому та сімейному стану підозрюваного, який має офіційну роботу та постійне зареєстроване місце проживання, одружений і має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, ураховуючи наявність арешту на належне йому майно та стадію кримінального провадження (завершення досудового розслідування), що свідчить про певне зниження ступеню наявних ризиків, відсутність відомостей щодо спроб останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також зважаючи на презумпцію невинуватості особи, вину якої ще не доведено та яка не може сплатити розмір застави, що не в повній мірі відповідає її майновому стану, тобто є непомірним для неї, слідчий суддя дійшов висновку про можливість зменшення розміру заставу.

З огляду на наведене, ураховуючи обставини кримінальних правопорушень, майновий і сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявні ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі тридцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 73 570 грн, який не є завідомо непомірним для підозрюваного. Саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками й достатнім стримуючим засобом, який зможе забезпечити гарантії належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193-196, 199, 369-372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001290 від 18 липня 2019 року, а саме до 28 травня 2020 року включно.

Визначити заставу в розмірі тридцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 73 570 (сімдесят три тисячі п`ятсот сімдесят) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваного з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього строком до 28 травня 2020 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частин 8, 10, 11 статті 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини 7 статті 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Дія ухвали закінчується о 24 годині 28 травня 2020 року.

Копію ухвали для виконання направити керівнику Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 3), слідчому та прокурору.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1