Справа № 185/2929/20
Провадження № 1-кп/185/476/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550 від 30 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, 2 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 29 березня 2020 року перебуваючи в гостях своєї знайомої ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_2 , близько 21.30 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), помітив мобільний телефон марки «Орро» моделі «A5s» синього кольору іmеі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 . Знаходячись по вищевказаній адресі, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, яке знаходилось на кріслі в кухонній кімнаті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , в той же день, 29 березня 2020 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючі їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав з крісла: мобільний телефон марки «Орро» моделі «A5s» синього кольору imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3028 грн. 04 коп.

Крім того, 11 квітня 2020 року, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 136, розташованого по вулиці Шевченко, міста Павлограда, Дніпропетровської області, близько 13 години 30 хвилин, помітив велосипед на якому висіла сумка коричневого кольору в якій знаходився мобільний телефон марки «NOMІ і188» - червоного кольору imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 . Проходячи повз даний велосипед на якому висіла сумка коричневого кольору, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, яке знаходилось в сумці коричневого кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , в той же день, приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 136, розташованого по вулиці Шевченко, міста Павлограда, Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав з сумки коричневого кольору, яка висіла на велосипеді: мобільний телефон марки «NOMI і188» - червоного кольору imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 .

В подальшому ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 232 грн. 84 коп.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за:
- ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та суду показав, що 29 березня 2020 року він прийшов додому біля 19.00-19.30 годині, а потім пішов до ОСОБА_8 і попросив у неї можливість приготувати їжу. Вона дозволила, коли вона пішла в другу кімнату, він взяв телефон синього кольору і пішов до себе додому. На наступний день він продав телефон ОСОБА_9 за 700 грн. Телефон поліція потім вилучила.

11 квітня 2020 року біля 13.20 годині він підійшов на ринок до ОСОБА_9 і розмовляв з нею. Там на ринку біля забору стояв червоний велосипед в якому була сумка коричневого кольору і в ній побачив телефон червоного кольору марки «Номі». Він його взяв і пішов в сторону дитячого парку. А потім здав його в ломбард по вул. Центральній за 100 грн. Кошти витратив на свої потреби. Телефон він викупив самостійно. В скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час та місце була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, та документів стосовно речових доказів та процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за:

- ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статі за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості, раніше не судимий, визнав вину повністю, щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 628 грн. 04 коп. та в сумі 628 грн. 04 коп., всього на суму 1 256 грн. 08 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 (інн. НОМЕР_5 ) на користь держави 1 256 грн. 08 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Орро» моделі «A5s» синього кольору, переданий під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у її користуванні; мобільний телефон марки «NOMI і188» червоного кольору, переданий під розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити у її користуванні; оригінал договіру 1, 2 № 2 від 12 квітня 2020 року про надання фінансового кредиту під заставу зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1