Справа № 581/524/20
Провадження № 1-кп/581/71/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 01 червня 2020 року, за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Мельники Липоводолинського району Сумської обалсті, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сутність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та зміст угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілим.

Орган досудового розслідування та прокурор обвинувачують ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

21 вересня 2019 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисні дії психічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За даним фактом, відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та 25 вересня 2019 року постановою Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп. (сто сімдесят гривень).

Окрім того, 20 квітня 2020 року близько 19 години 18 хвилин ОСОБА_4 за місцем проживання колишньої співмешканки по АДРЕСА_2 , повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 умисні дії психічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За даним фактом, відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та 05 травня 2020 року постановою Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Також, 22 квітня 2020 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 умисні дії психічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи, внаслідок чого було завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За даним фактом, відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та 05 травня 2020 року постановою Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. (триста сорок гривень).

Не зупинившись на вчиненому, 28 травня 2020 року близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 умисні дії психологічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки, погроз фізичної розправи.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 , заподіяв ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання, які виразились у безсонні, почутті страху, емоційній невпевненості, зростанні особистісної тривожності, головному болі та побоюванні за власне життя (за свою безпеку), які тривали протягом декількох днів після сварок.

Таким чином, своїми діями, що полягають в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишньої співмешканки, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , - ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві.

У ході досудового розслідування потерпілим та обвинуваченим підписано угоду про примирення. За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 примирився та вибачився перед потерпілою ОСОБА_5 , повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння; сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за вчинений ним злочин, а саме: за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України у виді арешту строком 1 (один) місяць і отримана від обвинуваченого згода на призначення саме такого виду покарання, обвинувачений визнав винуватість у вчиненому злочині.

Позиція сторін кримінального провадження відносно підписаної між потерпілим та обвинуваченим угоди примирення

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, підтвердив беззастережне визнання ОСОБА_4 факту вчинення ним інкримінованого йому злочину, наявності щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставини, які обтяжують покарання, узгодженого між сторонами виду покарання, яке взмозі виконати обвинувачений, роз`яснення йому відповідних наслідків затвердження даної угоди, наявність дійсного волевиявлення обвинуваченого на укладення зазначеної угоди.

ОСОБА_4 суду підтвердив, що він визнає себе винуватим у тому, що систематично протягом 2019-2020 років вчиняв домашня насильство по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 . Підтвердив, що він з потерпілою добровільно підписав угоду про примирення, погоджується з арештом в якості покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала необхідність затвердження судом угоди про примирення.

Норми, права, які підлягають застосуванню при затвердженні угоди про визнання винуватості

Частиною 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У ст. 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою.

Висновки суду з приводу угоди про примирення, укладеної між підозрюваним та потерпілим

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обставини кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про примирення, поданої на затвердження суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про примирення, виходячи з наступного.

При перевірці даної угоди, з`ясуванні обставин провадження, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України, мав місце, таке діяння згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, сутність обвинувачення, вид покарання, фактичну можливість виконання ним покладених на нього обов`язків, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що згоден виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, також підтвердив факт вчинення ним протиправного діяння за вищенаведених обставин; встановлена добровільність сторін по укладенню даної угоди, тобто те, що її підписання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вищеустановлені дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, та відповідно суд визнає доведеним пред`явлене цій особі обвинувачення.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду покарання у виді арешту терміном один місяць, оскільки останнє відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України, установлена наявність двох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 липня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за цим законом у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим і обвинуваченим про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1