Справа № 611/328/20
Провадження № 1-кс/611/74/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2020 року слідчий суддя Барвінківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , заступника начальника СВ Барвінківського відділення поліції Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування повідомлень про підозру від 16.10.2018 та 30.11.2018 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України,
в с т а н о в и в:
29 квітня 2020 року захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою, в порядку передбаченому п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, в якій, з врахуванням уточнених вимог, просив скасувати повідомлення про підозру від 16.10.2018 та 30.11.2018 у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України, з огляду на наступне.

Заявник зазначив, що у провадженні СВ Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000103 від 14 червня 2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження не здобуто прямих, достатніх та належних доказів, які б окремо або у своїй сукупності підтверджували факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Разом з тим, наявні докази, які доводять непричетність ОСОБА_4 до інкримінованого правопорушення, у зв`язку з чим вважає, що органом розслідування встановлена відсутність в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Орган досудового розслідування, обґрунтовуючи підстави повідомлення про підозру від 16.10.2018 року, зазначив, що «в кінці квітня 2018 року ОСОБА_4 , діючи як фізична особа-підприємець, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч ст.ст.124 - 125 Земельного кодексу України, після закінчення строку дії попередніх договорів землі від 05.08.2008, укладених між ним та Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області або реєстрації права власності на земельні ділянки, з метою отримання прибутку, приступив до обробітку трьох земельних ділянок: кадастровий номер :03:000:0692 площею 92,1686 га; кадастровий номер :03:000:0693 площею 53,4834 га; кадастровий номер :03:000:0694 площею 63,4797 га., загальною площею 209,1317 га, що розташовані за межами с. Гаврилівка Барвінківського району Харківської області (землі державного резервного фонду Гаврилівської сільської ради), та засіяв їх сільськогосподарською культурою кукурудзою за допомогою не встановленої під час досудового розслідування сільськогосподарської техніки, достовірно знаючи про відсутність у нього права користування даними земельними ділянками, вчинивши тим самим їх самовільне зайняття.»

Згодом, 30.11.2018 ОСОБА_4 було вручено нове, уточнене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України.

Заявник посилається на те, що в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України, орган досудового розслідування при формулюванні повідомлення про підозру від 16.10.2018 та 30.11.2020, а також попереднього обвинувального акту від 30.11.2018, не вказав на обставини, які виправдовують підозрюваного, та свідчать про дотримання ФОП ОСОБА_4 процедури поновлення дії договору оренди землі, передбачену ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, заявник вказує, що органом досудового розслідування не були деталізовані фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого з прямим умислом, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України не вказано на особливості процедури поновлення дії договору оренди землі. Вказуючи на фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, орган досудового розслідування не зауважив на обставини, які свідчать про відсутність у діях ОСОБА_4 умислу на самовільне зайняття земельних ділянок, з кадастровими номерами :03:000:0692 площею 92,1686 га; :03:000:0693 площею 53,4834 га; :03:000:0694 площею 63,4797 га, загальною площею 209,1317 га, оскільки останній скористався законним правом на поновлення дії договорів оренди земельних ділянок, шляхом судового захисту своїх прав внаслідок чого дія договорів оренди вищезазначених земельних ділянок, укладених між ФОП ОСОБА_4 та ГУ Держгеокадастру у Харківській області, продовжена до 01.01.2027, відповідно до Постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2019 у господарській справі № 922/1032/18 та господарській справі № 922/703/18 від 06.02.2019, а також Постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2019, які набули чинності.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_3 , посилаючись на відсутність доказів вчинення злочину підозрюваним ОСОБА_4 , а також відсутність в діях ОСОБА_4 об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, вважає, що підстави для повідомлення особі про підозру немає, а отже просить скасувати повідомлення про підозру від 16.10.2018 та 30.11.2018 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, дав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі та просив скаргу задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , скаргу та підстави, на яких вона ґрунтується, також підтримав у повному обсязі, просив скасувати повідомлення про підозру від 16.10.2018 та 30.11.2018.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру, зазначивши, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України, пред`явлена ОСОБА_4 , є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що скарга захисника ОСОБА_3 підлягає поверненню заявнику, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, а, відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Заступник начальника СВ Барвінківського відділення поліції Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 в судовому засіданні проти вимог скарги також заперечував, пояснив, що оскаржувані повідомлення про підозру ОСОБА_4 є законним та обґрунтованим, тому просить відмовити у її задоволенні за безпідставною.

Слідчий суддя, заслухавши думку захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , дослідивши скаргу та додані матеріали, дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як передбачено п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

По перше, строк на оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 16.10.2018 та 30.11.2018 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України, не порушений, оскільки на момент подання скарги сплили два місяці з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру, на момент подання скарги кримінальне провадження не закрито, обвинувальний акт до суду не направлено.

Слідчий суддя відхиляє доводи прокурора ОСОБА_6 в тій частині, що скарга не підлягає розгляду в порядку визначеному п.10 ч.1 ст.303 КПК України у зв`язку з закінченням досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні, оскільки строк на оскарження повідомлення про підозру обмежено лише направленням обвинувального акту до суду або закриттям кримінального провадження.

Матеріалами справи встановлено, що у провадженні СВ Барвінківського ВП Балаклійського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене 14 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103.

Слідчим суддею досліджено матеріали кримінального провадження, 14 червня 2018 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103, надані заступником начальника СВ Барвінківського відділення поліції Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000103 заступником начальника СВ Барвінківського відділення поліції Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області складено письмове повідомлення про підозру від 16.10.2018 ОСОБА_4 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Крім того, 30.11.2018 ОСОБА_4 було вручено нове, уточнене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги по суті її вимог, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається зі змісту скарги, як на підставу скасування повідомлення про підозру від 16.10.2018 та 30.11.2018 захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 посилається на відсутність доказів вчинення злочину підозрюваним органом досудового розслідування, у зв`язку з чим і підстав для повідомлення особі про підозру.

Разом з тим, слідчий суддя, на даному етапі провадження, не має права вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, надавати оцінку правильності кваліфікації дій та чи підпадають дії особи під кваліфікацію, передбачену статтею особливої частини КК України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно зі ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як передбачено п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)).

Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення. Слідчий суддя позбавлений повноважень вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій підозрюваної особи або формулювання фабули підозри.

Слідчий суддя не бере до уваги також і посилання захисника ОСОБА_3 щодо того, що орган досудового розслідування не зауважив на обставини, які свідчать про відсутність у діях ОСОБА_4 умислу на самовільне зайняття земельних ділянок, оскільки підозрюваний скористався законним правом на поновлення дії договорів оренди земельних ділянок, як встановлено Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2019 у господарській справі № 922/1032/18 та господарській справі № 922/703/18 від 06.02.2019, а також Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2019, які набули чинності, так як повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України, ОСОБА_4 були пред`явлені 16 жовтня 2018 року та 30 листопада 2018 року, тобто до винесення зазначених рішень суду.
За таких обставин слід дійти висновку про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимог ст.ст. 276, 278 КПК України, а отже скарга є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки доводи захисника ОСОБА_3 у скарзі на повідомлення про підозру ОСОБА_4 фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру в порядку ст.303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 9, 303 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування повідомлень про підозру від 16.10.2018 та 30.11.2018 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів із дня складення та оголошення повного тексту ухвали, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали буде оголошено о 15 годині 00 хвилин 18 травня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1