В И Р О К
Іменем України

12 лютого 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000402 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-06.04.1993 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки,
-25.12.1996 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки,
-16.01.2002 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
-12.12.2007 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310, ст.ст. 69, 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
-14.11.2013 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Десятого травня 2019 року близько 19 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у цьому ж місці та у зазначений час обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись у непомітності своїх дій та відсутності поряд сторонніх осіб, через незачинені двері паркану наведеного будинку потерпілої, незаконно проник на територію цього домоволодіння, де з-під навісу підсобного приміщення, що є складовою будинку та являється сховищем, таємно, повторно викрав велосипед потерпілої марки «Ардіс Манік» вартістю 5744 грн. 95 коп., з яким обвинувачений з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди у зазначеній сумі.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, яке було підтримане обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, проте востаннє у 2013 році, тобто 7 років потому, повністю відбув покарання за останнім вироком суду, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, а також сукупність пом`якшуючих та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння у розкриття злочину та добровільне часткове відшкодування потерпілій завданого збитку, наявність малолітньої дитини на утриманні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів щодо судимості у 2013 році за ч. 2 ст. 309 КК України.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні дружини та новонародженої дитини, здійснення обвинуваченим догляду за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що доводиться відповідною довідкою, те, що він неофіційно працює та займається ремонтом квартир, тобто займається суспільно-корисною працею, добровільно частково відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду у сумі 4800 грн., а також беручи до уваги наявність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, виконуючи вимоги ст. 50 КК України, у відповідності до якої мета покарання полягає не лише у карі, а й у виправленні засуджених та виходячи із принципу гуманізму, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме до обмеження волі, оскільки на переконання суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

При цьому суд вважає, що кримінальне покарання з однієї сторони повинно бути справедливим балансом між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони - такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

З огляду на повне визнання обвинуваченим позовних вимог потерпілої, яка просить стягнути з обвинуваченого 6600 грн. матеріальної шкоди, а також враховуючи, що останній частково відшкодував згадану шкоду на суму 4800 грн., цивільний позов підлягає частковому задоволенню. Так, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої 894 грн. 95 коп., що становить різницю між заподіяною ОСОБА_4 шкодою, у відповідності до висунутого йому обвинувачення, та сумою відшкодованих останнім потерпілій матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 1256 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання рахування з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 894 (вісімсот дев`яносто чотири) грн. 95 коп. матеріальної шкоди.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн. витрат на залучення експертів під час проведення товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: