Справа № 623/441/19
Провадження №1-кп/611/9/20
У Х В А Л А
06 березня 2020 року Барвінківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ( режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Барвінківського районного суду Харківської області матеріали кримінального провадження, 14 грудня 2018 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001281 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Барвінківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів, посилаючись на те, що 15 березня 2020 року закінчується строк запобіжного заходу, вказавши що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечували, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. ст. 183, 331 КПК України, суд дійшов до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 січня 2019 року щодо ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який в подальшому неодноразово продовжувався.
15 березня 2020 року закінчується строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який було продовжено ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 16 січня 2020 року.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Частиною 3 ст. 315 КПК України встановлено, що під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів середньої та невеликої тяжкості, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказане правопорушення, існує ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, окрім того, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Згідно обвинувального акту, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та хуліганство, що виразилося у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України, які є злочинами відповідно середньої та невеликої тяжкості, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років та обмеження волі до 5 років, та в сукупності такі обставини: репутацію обвинуваченого, те, що обвинувачений не має постійного джерела доходу, має слабі соціальні зв`язки за місцем свого проживання; його вік, стан здоров`я, те, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27.06.2017 року його засуджено ч. 3 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, і він обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор в судовому засіданні, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інший злочин, а для запобігання ризикам, які зазначено у клопотанні та встановлені у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний щодо ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів та даних про його особу, обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, викладені в ухвалі слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 січня 2019 року, не змінилися і на даний час існують.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою на даний час відпала, не доведені вони і обвинуваченим чи його захисником.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує ту обставину, що під час перебування ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятора будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції не надходило, стороною захисту не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) в ході здійснення досудового розслідування не добуто, що свідчить про можливість тримання ОСОБА_4 під вартою.
На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою суд дійшов висновків, що ризики, вказані при обранні запобіжного заходу, не зменшились. Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, та які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, не встановлено.
Оцінюючи суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , та ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому, суд вважає, що ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Керуючись ст.ст. 178, 314, 315, 369 - 372 КПК України, ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», рішеннями ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії», «Волосюк» проти України, «Харченко проти України», «Летельє проти Франції», суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Ізюмського району Харківської області, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на 60 діб, тобто до 04 травня 2020 року включно з продовженням визначеної суми застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень та продовженням у разі сплати застави покладених обов`язків:
1.прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;
2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з - під варти звільнити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в семиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з моменту врученням копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1