Справа №639/5617/18
Провадження №1-кс/639/769/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001757 від 22.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, -

в с т а н о в и в:
25.03.2020 року на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_6 , в якому прокурор просить:

- накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку в період часу з 21 год. 20 хв. 19.03.2020 по 02 год. 46 хв. 20.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке вилучено у присутності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1. Мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 ;

2. Мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_2 ;

3. Мобільний телефон марки «Xiaomi» IMEI НОМЕР_3 ;

4. Ноутбук чорного кольору Acer S/N LXRLVOCO341331DC4A1B01 із зарядним пристроєм;

5. Зошит з чорновими записами;

6. Поліетиленовий пакет із контрацептивами у кількості 637 шт. та лубрікантами в кількості 280 шт.;

7. Сейф металевий чорного кольору, який на момент проведення обшуку відкрити не надалось можливим, у зв`язку з чим вилучено сам сейф.

В обґрунтування клопотання зазначається, що впровадженні СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001757 від 22.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, за фактом утримання невстановленими особами місць розпусти та звідництва розпусти на території Новобаварського та інших районів м. Харкова в період 2018 року по теперішній час.

18.03.2020 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Харкова задоволено клопотання про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено майно, зазначене в протоколі обшуку від 19.03.2020 року.

В клопотанні прокурора зазначається, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене майно має бути використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, прокурором заявляється клопотання про накладення арешту на вказане майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив клопотання про арешт майна задовольнити.

Під час судового засідання адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували з таких підстав:

- прокурором пропущено строк звернення до суду із клопотанням про арешт майна;

- слідчий ОСОБА_8 не мав повноважень на проведення обшуку, оскільки він не вказаний в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та не надавав при проведенні обшуку копію постанови про створення слідчої групи для проведення досудового розслідування;

- в клопотанні прокурора не зазначено хто є власником вилученого майна та в порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати;

- в клопотанні не зазначено осіб, які є власниками та орендарями приміщення, де проведено обшук;

- один із вилучених під час проведення обшуку мобільних телефонів належить особисто ОСОБА_7 та вказане майно не має будь-якого доказового значення для розслідування кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просити суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши доводи клопотання та надані до суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна, з огляду на таке.

Щодо дотримання прокурором строку звернення до суду із клопотанням про арешт майна, слідчий суддя враховує такі обставини.

19.03.2020 року (слідча дія завершена 20.03.2020 року о 00 год. 46 хв.) на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі та документи, про арешт яких прокурором заявлено клопотання.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. При цьому, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
20.03.2020 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова поштою направлено клопотання про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку.

Таким чином, при зверненні до суду прокурором дотримано строки подання клопотання про арешт майна, визначені абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Вирішуючи клопотання про арешт майна по суті, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
19.03.2020 року (слідча дія закінчена 20.03.2020 о 00 год. 46 хв.) на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками чого виявлено та вилучено майно, зазначене в протоколі обшуку від 19.03.2020 року.

Відповідно до постанови заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 19.03.2020 року для проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001757 від 22.09.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, створено слідчу групу, до якої включено слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , у зв`язку з чим зазначений слідчий мав повноваження у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 20.03.2020 року вилучені під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , речі та предмети - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001757 від 22.09.2018 року.
В поданому клопотанні прокурором доведено, що відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно відповідає наступним критеріям речового доказу, а саме: зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; є предметами, що були набуті кримінально протиправним шляхом.
Вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони та ноутбук можуть містити інформацію про зв`язок та спілкування осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім цього, у вилученому сейфі, який на момент проведення обшуку не надалось можливим відкрити, можуть зберігатись речі, предмети та документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного встановлення всіх обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, а також встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, забезпечення в якості речових доказів вказаного майна, яке вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням накладення арешту на майно є запобігання можливості особам, у яких воно вилучене, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, що відповідає вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Без накладання арешту на вилучене майно в подальшому не можливим буде проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, що підтвердить вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у поданому клопотанні прокурором доведено, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 171, 172, 173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001757 від 22.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку в період часу з 21 год. 20 хв. 19.03.2020 по 02 год. 46 хв. 20.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке вилучено у присутності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1. Мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 ;

2. Мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_2 ;

3. Мобільний телефон марки «Xiaomi» IMEI НОМЕР_3 ;

4. Ноутбук чорного кольору Acer S/N LXRLVOCO341331DC4A1B01 із зарядним пристроєм;

5. Зошит з чорновими записами;

6. Поліетиленовий пакет із контрацептивами у кількості 637 шт. та лубрікантами в кількості 280 шт.;

7. Сейф металевий чорного кольору, який на момент проведення обшуку відкрити не надалось можливим, у зв`язку з чим вилучено сам сейф.

Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру схову Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 45.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та слідчому, представникам третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1