Справа №587/3152/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/165/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 587/3152/17 за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу судді Сумського районного суду Сумської області від 17.10.2019, якою повернута заява ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки після отримання заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами суддя повинен був постановити ухвалу про відкриття провадження за цією заявою, а не ухвалювати рішення про залишення заяви без руху та її повернення.

17.09.2019 до Сумського районного суду Сумської області надійшла заява засудженої ОСОБА_9 про перегляд вироку цього суду від 16.02.2018 за нововиявленими обставинами, яку вона обґрунтувала тим, що наведені у вироку докази здобуті з порушенням права на захист, а також, що суд не врахував обставин, які пом`якшують покарання та дають можливість призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі.

Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області від 19.09.2019 вказана заява ОСОБА_9 залишена без руху, оскільки заява не містила підпису особи, яка її подала, наведені в ній обставини не є нововиявленими, а також, що засуджена не зазначила, коли їй стало відомо про наявність нововиявлених обставин, тому був встановлений строк для усунення недоліків.

16.10.2019 до Сумського районного суду Сумської області від ОСОБА_9 надійшла заява, в якій засуджена просила вважати подану раніше заявою підписаною нею, а також послалась на те, що перегляд вироку суду за наведеними нею нововиявленими обставини згідно ч. 4 ст. 461 КПК строками не обмежений.

Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області від 17.10.2019 повернута заява ОСОБА_9 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Своє рішення суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що раніше зазначені в її ухвалі від 19.09.2019 недоліки не усунуті у встановлений строк, зокрема не зазначені обставини, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду і засудженій під час розгляду справи разом із обґрунтуванням і посиланням на обставини, що підтверджують факт наявності нововиявлених обставин, а також коли засуджена дізналася про ці обставини.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженої ОСОБА_9 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу судді і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1-3 ст. 464 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що надійшла до суду, передається судді, який визначається у порядку, встановленому ст. 35 КПК, який не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. До заяви, яка не оформлена згідно ст. 462 КПК, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК, а саме вона може бути повернута, якщо: 1) особа не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати заяву скаргу; 3) вона подана після закінчення строку і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

17.09.2019 до Сумського районного суду Сумської області надійшла заява засудженої ОСОБА_9 про перегляд вироку цього суду від 16.02.2018 за нововиявленими обставинами, яка ухвалою судді від 19.09.2019 залишена без руху через відсутність підпису особи, яка її подала, не зазначенням нововиявлених обставин і часу, коли засудженій стало відомо про наявність цих обставин.

На виконання цієї ухвали судді засудженою ОСОБА_9 подана письмова заява, в якій остання просила вважати подану раніше заявою підписаною нею, а також послалась на те, що перегляд вироку суду за наведеними нею нововиявленими обставини згідно ч. 4 ст. 461 КПК строками не обмежений.

Незважаючи на письмову заяву, ухвалою судді суду першої інстанції від 17.10.2019 ОСОБА_9 повернута її заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки зазначені недоліки не усунуті у встановлений строк, що на думку колегії суддів не ґрунтується на законі.

Зокрема, «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги (заяви). Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland).

Приймаючи передбачену КПК процедуру відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами та правила, за яких може бути повернута заява про перегляд судового рішення, а також межі та спосіб, у який здійснене відповідне дискреційне право, надане суддям для забезпечення належного здійснення правосуддя, колегія суддів приходить до висновку, що застосовані засоби у виді повернення заяви ОСОБА_9 «не були пропорційними, щоб забезпечити громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Із заяви засудженої убачається, що в ній зазначені усі необхідні складові частини, які ст. 462 КПК встановлює до таких заяв, в тому числі і обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду і засудженій під час судового розгляду, які на переконання самої засудженої об`єктивно існували та за своїм змістом були особисто нею викладені в заяві саме так, як вона порахувала за необхідне. Засудженою наведені відповідні обґрунтування її правової позиції із посиланням на конкретні обставини, а також на положення ч. 4 ст. 461 КПК, згідно яких перегляд судового рішення за наведеними в ній нововиявленими обставини строками не обмежений, що є достатнім на цій стадії судового провадження (вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами).

Враховуючи викладене вище, суддя суду першої інстанції мала б постановити ухвалу про відкриття кримінального провадження щодо перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, а не ухвалювати рішення про повернення заяви через не усунення неіснуючих недоліків, оскільки таке право у судді настає лише тоді, коли особа, яка подала заяву, формально не дотрималася вимог до її змісту, тобто взагалі не зазначила принаймні хоча б однієї з обов`язкових структурних елементів, чого в апеляційній інстанції не встановлено.

Таким чином, фактична відмова суду у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами виглядає занадто формалізованою та не відповідає самій меті розгляду на предмет прийнятності і така ситуація, ймовірно, може привести до того, що це провадження ніколи не буде відкрито, що є відмовою в доступі до суду.

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законне є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (п. 29-30 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); інші рішення у справах «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. the Netherlands); «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain); «Кузнєцов та інші проти Росії» (Kuznetsov and Others v. Russia).

Крім того, отримавши заяву про усунення недоліків та перевіряючи її на відповідність вимогам КПК, суддя без участі сторін кримінального провадження дійшла висновку, що зазначені засудженою обставини не є нововиявленими, чим фактично вдалася до їх правової оцінки (системного аналізу), що є неприпустимим на цій стадії судового провадження та підлягає з`ясуванню виключно під час судового розгляду із дотриманням таких принципів кримінального провадження як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, диспозитивність, безпосередність дослідження доказів тощо.

Така загальна засада кримінального провадження (принцип судочинства) як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з цим, рішення судді не можна вважати законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим, а допущенні порушення є істотними і такими, що тягнуть за собою скасування ухвали, внаслідок чого доводи апеляційної скарги засудженої в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У той же час, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги засудженої про те, що суддя безпідставно залишила без руху заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки заява при надходженні до суду дійсно не відповідала вимогам ст. 462 КПК, зокрема не містила підпису ОСОБА_9 .

Колегія суддів вважає за необхідне після скасування ухвали судді призначити новий розгляд у суді першої інстанції, одночасно звернувши увагу, що висновки і мотиви, з яких скасована ухвала, зокрема про відповідність заяви вимогам ст. 462 КПК та наявність підстав для відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, є обов`язковими при новому судовому розгляді (ч. 3 ст. 415 КПК).

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу судді Сумського районного суду Сумської області від 17.10.2019 відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4