Дата документу 09.04.2020 Справа № 337/1721/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/552/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/1721/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, поданого в рамках матеріалів кримінального провадження за його апеляційною скаргою на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого, -

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді сто двадцяти годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди та судові витрати в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., а всього 10000 грн. ( десять тисяч гривень).
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 31 січня 2018 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на стоянці, розташованій по АДРЕСА_2 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком в область обличчя, чим спричинив синець правої вилочної ділянки, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи висновки суду, викладені у вироку щодо винуватості обвинуваченого, вважає, що призначив необґрунтовано суворе покарання. В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що судом при призначенні покарання фактично залишена без уваги поведінка потерпілого, який фактично спровокував обвинуваченого. Також судом не в повній мірі враховані відомості щодо особи обвинуваченого. Крім цього на переконання апелянта судом першої інстанції помилково задоволено позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі., а також витрати на правову допомогу, оскільки потерпілим не були доведені заявлені позовні вимоги.
Враховуючи вказані обставини апелянт просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді штрафу і повністю відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілого.

До початку судового розгляду захисник - адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою (глава 31 Апеляційний розгляд). Після виконання дій, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, і вирішення клопотань суддя-доповідач у необхідному обсязі доповідає зміст оскарженого судового рішення, доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах та запереченнях, і з`ясовує, чи підтримують свої апеляційні скарги особи, які їх подали.

Положення вказаної процесуальної норми зобов`язує суд апеляційної інстанції після проведення підготовчих дій розглянути клопотання учасників апеляційного розгляду.

Дослідивши обставини зазначенні в клопотанні захисника, заслухавши обвинуваченого його захисника, які підтримали доводи клопотання; прокурора, який також погодився із доводами клопотання і з наявністю підстав для закриття кримінального провадження; представника потерпілого, який відніс вирішення питання щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на розсуд суду, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Кримінальне правопорушення у вчинені якого ОСОБА_7 визнано винним (ч.1 ст.125 КК України), віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Подія злочину відбулася 31.01.2018, тобто на час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції минуло два роки.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України не може бути застосовано у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за неналежною обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину або виправдання.
У вказаному провадженні, вирок суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, обставини його вчинення та правильність кваліфікації не оскаржується,отже наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положенням п.5 ч.1 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

З урахуванням наведених положень кримінального процесуального закону, а саме за наявності підстав для закриття кримінального провадження передбачено можливість лише скасування вироку, тому колегія суддів, не розглядаючи по суті апеляційну скаргу захисника доходить висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає закриттю, а обвинувачений ОСОБА_7 звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Водночас колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на те, що скасування вироку не впливає на рішення про задоволення цивільного позову потерпілого, заявленого в рамках цього кримінального провадження і наслідків цього рішення, адже звільнення від кримінальної відповідальності не тягне за собою звільнення від цивільної відповідальності.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 284, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2019 року, щодо ОСОБА_11 , скасувати.
ОСОБА_11 звільнити від кримінальної відповідальностіу зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4