Справа № 487/1855/20
Провадження № 1-кс/487/2412/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0000291 від 23.03.2020 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2020 року слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_2 , погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000291, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту із забороною володіння, розпоряджання та користування, тимчасово вилученими у ході особистого обшуку ОСОБА_4 речами від 05.04.2020, а саме : телефон Samsung, розового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який поміщений до сейф пакету В1018517; рукавиці сірого кольору, які поміщено до сейф пакету S1030431; рукавиці гумові, білого кольору, які поміщено до сейф пакету М1004876; мобільний телефон MEIZU М5 note, який поміщено до сейф пакету В1018480; службова куртка, чорного кольору, яку поміщено до сейф пакету М1004875.

У клопотанні слідчий посилається на те, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання в подальшому вироку суду в цій частині, на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було виявлено та вилучено в ході вищезазначеного обшуку та затримання особи.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує , просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає зокрема у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 статті 26 КПК України.).

Враховуючи той факт, що слідчий просив про розгляд справи без його участі, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі слідчого на підставі його заяви.

На підставі до ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000291 від 23.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. З ст. 368 КК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що службові особи службові особи Управління поліції охорони в Одеській області вимагають неправомірну вигоду від іншої особи за не притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та невжиття заходів щодо зміни раніше обраного цій особі запобіжного заходу.

В ході досудового розслідування, 05.04.2020 відразу після отримання неправомірної вигоди та проведення першочергових слідчих дій затримано інспектора УПО в Одеській області ОСОБА_6 та поліцейського водія УПО в Одеській області ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, на ділянці місцевості, що розташована поблизу злітно-посадкової смуги Міжнародного аеропорту «Одеса», уздовж вулиць Радісна, Генерала Петрова, Іцхака Рабіна в м. Одеса та огороджена бетонним парканом.

05.04.2020 за адресою: ділянка місцевості (поле), що розташована поблизу злітно-посадкової смуги Міжнародного аеропорту «Одеса», уздовж вулиць Радісна, Генерала Петрова, Іцхака Рабіна в м. Одеса проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 , у ході якого вилучено особисті речі, а саме:

телефон Samsung, розового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який поміщений до сейф пакету В1018517; рукавиці сірого кольору, які поміщено до сейф пакету S1030431; рукавиці гумові, білого кольору, які поміщено до сейф пакету М1004876; мобільний телефон MEIZU М5 note, який поміщено до сейф пакету В1018480; службова куртка, чорного кольору, яку поміщено до сейф пакету М1004875.

Вказані сейф-пакети, запечатано та скріплено підписами учасників та понятих.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0000291 від 23.03.2020 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно - задовольнити .

Накласти арешт із забороною володіння, розпоряджання та користування, тимчасово вилученими у ході особистого обшуку ОСОБА_4 речами від 05.04.2020, а саме :

- телефон Samsung, розового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який поміщений до сейф пакету В1018517;

- рукавиці сірого кольору, які поміщено до сейф пакету S1030431;

- рукавиці гумові, білого кольору, які поміщено до сейф пакету М1004876;

- мобільний телефон MEIZU М5 note, який поміщено до сейф пакету В1018480;

- службова куртка, чорного кольору, яку поміщено до сейф пакету М1004875;

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_7