Справа № 461/9970/19
УХВАЛА

20.12.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 14 травня 2019 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 14 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000952 від 31.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обґрунтовуючи подану скаргу, покликається на те, що постанову про закриття провадження вважає такою, що прийнята слідчим у результаті проведення неналежного досудового розслідування, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Вважає дану постанову невмотивованою, оскільки в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють його закриття, що є однією із гарантією забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження. Вказує що у справі не проведено всього комплексу слідчих дії задля повного та об`єктивного досудового розслідування та не виконано вказівок процессуального керівника у кримінальному провадженні. Просить скаргу задовольнити.

Скаржник подав заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву про відкладення розгляду справи інший день. Зважаючи на обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на належне оповіщення всіх учасників процесу, оскільки відповідно до положень КПК України, неявка слідчого на розгляд скарги не є перешкодою для розгляду скарги.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Виходячи з принципу змагальності учасників кримінального процесу та диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені КПК України, з урахуванням обмежених строків розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності скаржника, слідчого та прокурора.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи та витребувані судом матеріали кримінального провадження №0000952 від 31.10.2016 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Враховуючи те, що матеріали скарги містять обґрунтовані дані, які свідчать про поважність причин, які перешкоджали скаржнику протягом визначеного КПК України строку реалізувати своє процесуальне право на оскарження постанови, а саме те, що останній дізнався про оскаржуване рішення слідчого лише 10.12.2019 року, останнім не пропущений процесуальний строк звернення до слідчого судді.

Встановлено, що за результатами проведеного досудового розслідування 14 травня 2019 року слідчим слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000952 від 31.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України, оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілого у даному кримінальному провадженні.

З мотивів наведених у оскаржуваній постанові видно, що слідчий прийшов до висновку про те, що за результатами оцінки отриманих в ході слідства доказів та відсутності об`єктивних і достатніх доказів, дії ОСОБА_6 , 1973 року народження, не містять склад злочину, передбаченого ч.2 с.286 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, матеріали кримінального провадження №0000952 від 31.10.2016 року не містять доказів того, що органом досудового розслідування були проведені всі передбачені КПК України слідчі дії необхідні для встановлення обставин даного кримінального провадження, проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що слідством допущено неповноту досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки, не було проведено всього комплексу необхідних процесуальних та слідчих дій на встановлення всіх обставин справи, зокрема не проведено потворної судової транспортно-трасологічної експертизи для встановлення місця наїзду на пішохода, не проведено додаткового слідчого експерименту з водієм ОСОБА_6 , за участі зустрічного транспортного засобу, потерпілої та її представника, не проведено судової авто технічної експертизи щодо встановлення обставин та механізму ДТП.

При цьому, постановою прокурора від 19.11.2018 року, вже було скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження, однак слідчим не виконано всіх слідчих дій та вказівок зазначених прокурором, натомість винесено аналогічну за змістом постанову від 14 травня 2019 року.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчим фактично були проігноровані вказівки прокурора, адже після скасування постанови закриття кримінального провадження та отримання письмових вказівок ним не було проведено жодної слідчої чи процесуальної дії, окрі повторного винесення постанови про закриття провадження.

Згідно ч.4 ст.40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Водночас, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що слідчим вживались належні та достатні заходи, передбачені КПК України для виконання вказівок прокурора.

Таким чином, в ході розгляду скарги встановлено, що органом досудового розслідування не було вжито вичерпних та належних заходів, з метою перевірки доводів потерпілого щодо вчинення відносної нього кримінального правопорушення.

Всупереч положень ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить переконливих та обґрунтованих відомостей, які стали підставою для прийняття постанови, не містить мотивів прийняття постанови та їх належного обґрунтування.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи наведене, вважаю, що органом досудового розслідування не вжито вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи. Встановлені в ході розгляду скарги обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, оскаржуване рішення слідчого є передчасним, а тому постанову слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 14 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000952 від 31.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України слід скасувати, а матеріали кримінального провадження скерувати до СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області для відновлення слідства, відтак скарга є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 14 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000952 від 31.10.2016 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000952 від 31.10.2016 року скерувати до СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області для відновлення слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7