Дата документу 12.05.2020 Справа № 554/962/19
Провадження №1-кс/554/2764/2020
У Х В А Л А
іменем України
12 травня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000304 від 08 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах заявника ОСОБА_3 звернулась до Октябрського районного суду м.Полтави зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 08 листопада 2018 року; матеріали кримінального провадження №0000304 направити для проведення подальшого досудового розслідування. Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження вказаного рішення слідчого, як такого, що пропущений з поважних причин.

На обґрунтування доводів скарги заявник посилається на ті обставини, що 12 січня 2020 року постановою слідчого кримінальне провадження №0000304 від 08 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях посадових осіб Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. Вказану постанову ОСОБА_3 отримав 17.02.2020 року.

Зазначає, що до ЄРДР було внесено відомості за заявою ОСОБА_3 від 12.10.2018 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, вчиненого працівниками правоохоронних органів, які проводячи огляд житла, залишили його матір ОСОБА_6 , яка перебувала в небезпечному для життя стані, і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через нанесені тілесні ушкодження та хворобу, хоча зобов`язані були піклуватися про неї і мали змогу надати їй допомогу, внаслідок чого вона померла.

Із оскаржуваною постановою заявник та його представник категорично не згодні, вважають її передчасною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, на думку особи, яка подала скаргу, слідчий, закриваючи провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях посадових осіб Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, керувався виключно показами своїх колег, при цьому не звертаючи увагу на належні і допустимі докази, які містяться в матеріалах справи та підтверджують ознаки кримінального правопорушення в діях та/або бездіяльності посадових осіб Кременчуцького ВП, прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , старшого інспектора криміналіста КВП ОСОБА_8 , оператора ОСОБА_9 та експерта Кременчуцького бюро СМЕ ОСОБА_10 . Вважає, що відповідно до матеріалів кримінальної справи навпаки, все підтверджує вину вищевказаних осіб у вчиненні кримінального правопорушення, такими доказами є відеозапис фіксації слідчої дії, проведеної в квартирі ОСОБА_6 , довідка КНМП «Лікарні інтенсивного лікування «Кременчука» від 11.01.2018 року, відповідно до якої в ОСОБА_6 був наступний діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана тім`яної частини голови справа. Цироз печінки. Асцит. Інтоксикація. Інтоксикаційна анемія. ХНН ІІ ст. та інші докази. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено відсутність складу злочину в діях інших осіб, оператора ОСОБА_9 та експерта КБ СМЕ ОСОБА_10 , відносно яких слідство взагалі не проводилося. Вказує на майже ідентичні покази працівників Кременчуцького ВП, що стосуються антисанітарних умов проживання в квартирі та аморального способу життя жінки, яка у ній проживала. Але жоден із них не звернув увагу на те, що у ОСОБА_6 була розбита голова, що вона лежала на підлозі, і незважаючи на це, вони вийшли і залишили її на підлозі, крім того, події відбувалися взимку. За весь час слідчої дії вона так і лежала на підлозі, не встаючи, і всі допитані особи підтвердили той факт, що залишили ОСОБА_6 лежати біля дивану. Всі інші твердження, викладені в оскаржуваній постанові, щодо причин смерті ОСОБА_6 не відповідають дійсності.

Також зазначає, що рішення слідчого від 12.01.2020 року не конкретизоване, слідчий зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення, проте в діях яких осіб та який саме склад злочину відсутній не вказав, зазначені недоліки стосуються суті рішення та є істотними, а тому у зв`язку з неповним та упередженим дослідженням обставин кримінального провадження та невідповідністю постанови вимогам КПК України, вказане рішення підлягає скасуванню, а матеріали провадження поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого, на думку заявника, потрібно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі зазначеного, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, заявник просить задовольнити скаргу.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконфереренції, заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, наполягали на задоволенні вимог у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні, викладеному у скарзі.

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду матеріали кримінального провадження на запит суду. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального провадження, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідування, розташованого у м.Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000304, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, та згідно фабули витягу зазначені дані про те, що відповідно до заяви ОСОБА_3 працівники правоохоронних органів, проводячи огляд житла, залишили без допомоги його матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження через хворобу, хоча зобов`язані були піклуватися про неї і мали змогу надати їй допомогу, внаслідок чого ОСОБА_6 померла (арк.крим.провадж. 11).

З 08 листопада 2018 року досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалося слідчими Управління Служби безпеки України в Полтавській області (арк.крим.провадж. 3-4, 11, 12).

03 травня 2019 року постановою прокурора визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, у кримінальному провадженні №0000304 від 08 листопада 2018 року за слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві (арк.крим.провадж. 98-99).

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.10.2018 року звернувся ОСОБА_3 , яку в подальшому за вих.№15/3-р від 31.10.2018 року направлено для організації розгляду до прокуратури Полтавської області. У заяві зазначено, зокрема про те, що 26.12.2017 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, слідчим майором поліції ОСОБА_11 , прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , експертом Кременчуцького бюро СМЕ ОСОБА_10 , старшим інспектором-криміналістом КВП ОСОБА_8 , оператором ОСОБА_12 було виявлено труп чоловіка. Оглядаючи квартиру і збираючи докази, вказані працівники почули стогін і побачили на підлозі біля трупу, який був сидячи на дивані, жінку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у дуже тяжкому хворобливому стані, - матір заявника, яка також є власником квартири. Жінка просила про допомогу. Працівники правоохоронних органів, не поцікавившись хто вона і що тут робить, посміялися з неї і надалі продовжили огляд місця події, потім винесли труп чоловіка до під`їзду, де продовжили огляд тіла, так як в квартирі був страшний безлад і відключена електроенергія. Закінчивши огляд тіла, викликали машину з моргу, яка його забрала, і потім, як зазначає заявник, всі залишили місце події, покинувши його матір помирати на підлозі в темній холодній квартирі, не надавши необхідної допомоги і не викликавши швидкої допомоги. Наступного дня 27.12.2017 року слідчий СВ Кременчуцького ВП ОСОБА_13 зайшов за вищевказаною адресою взяти свідчення у його матері, побачивши її ледь живою на підлозі, де її залишили працівники органів внутрішніх справ напередодні, викликав швидку та дільничного інспектора. Швидка госпіталізувала жінку до третьої міськлікарні м.Кременчука, де вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані подію і обставини зафіксовано відеозаписом огляду місця події, який є доказом по справі №524/1098/18, підтверджено свідченнями слідчого ОСОБА_13 у судовому засіданні, випискою з лікарні з наявністю тілесних ушкоджень і датою смерті, а також відеозаписом огляду місця події. На підставі викладеного просив відкрити кримінальне провадження за вказаними у заяві фактами порушень, передбачених КК України (арк.крим.провадж. 7, 8).

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року вказане кримінальне провадження №0000304 від 08.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях посадових осіб Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області (арк.крим.провадж.137-142).

Вказану постанову направлено слідчим та отримано заявником 17.02.2020 року разом із повідомленням за вих.№557/15-02-1 від 13.01.2020 року (арк.крим.провадж.144), доказів протилежного суду сторонами не представлено, а тому скаргу подано у строки, передбачені ч.1 ст.304 КПК України.

Із прийнятим рішенням слідчого потерпілий у згаданому кримінальному провадженні - ОСОБА_3 та його представник не згодні, а тому просять скасувати дану постанову з мотивів її необґрунтованості, передчасності та неповноти дослідження обставин кримінального правопорушення, неефективності досудового розслідування в цілому.

Як вбачається з наявних матеріалів кримінального провадження, допитаний 09 січня 2019 року як свідок ОСОБА_3 повідомив, зокрема, що у червні 2017 року відбув покарання та переїхав до м.Кременчук, де проживав окремо від матері ОСОБА_6 , 1959 р.н. Разом із тим, у грудні 2017 року його мати сильно хворіла, проте діагноз йому був невідомий. 23.12.2017 року він провідував матір та викликав їй швидку медичну допомогу, проте її не госпіталізували, після чого купив їй ліки. А 26.12.2017 року під час провідування матері, за місцем її виникла сутичка із її співмешканцем, під час якої ОСОБА_3 ударив того молотком по голові. У подальшому ОСОБА_3 було затримано працівниками поліції. З матеріалів кримінального провадження за ч.1 ст.115 КК України, йому стало відомо, що працівниками поліції проводився огляд місця події, проте швидку його матері викликано не було. А наступного дня, 27.12.2017 року іншим працівником поліції було викликано швидку медичну допомогу та ОСОБА_6 було госпіталізовано до лікарні, де остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На думку ОСОБА_3 , саме працівники поліції залишили його матір у безпорадному стані, від чого остання померла (арк.крим.провадж.13-17).

Згідно з вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03 серпня 2018 року, який залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року, у справі №524/1096/18 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29.09.2015 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців (арк.крим.провадж.53-58).

Водночас, ОСОБА_3 посилається на те, що у матеріалах кримінального провадження №0000304 є докази, які підтверджують вину саме посадових осіб правоохоронних органів у вчиненні 26 грудня 2017 року кримінального правопорушення відносно його матері ОСОБА_6 , а саме відеозапис фіксування слідчої дії (огляду) в квартирі ОСОБА_6 , а також довідка №01-16/71 від 11.01.2018 року щодо діагнозу останньої, а також інші докази (а.с.2).

Проте, отримані під час досудового розслідування докази в їх сукупності, проведені слідчі (розшукові) дії та досліджені обставини кримінального провадження свідчать про те, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, які зібрано та перевірено під час розслідування, і яким надано правильну оцінку, а тому, доводи особи, яка подала скаргу, є обґрунтованими.

Зокрема, допитаний ОСОБА_7 , який пояснив, що під час огляду місця події за фактом вбивства ОСОБА_14 в одній із кімнат квартири на дивані було виявлено труп чоловіка із множинними ранами на голові та обличчі, також у цій кімнаті було виявлено жінку, яка перебувала біля дивану, із ознаками сп`яніння. Свідок зазначив, що фактів прохання про допомогу від неї не надходило (арк.крим.провадж.26-29).

Допитаний як свідок ОСОБА_15 пояснив, що 27.12.2017 року разом із дільничним ОСОБА_16 прибув до квартири АДРЕСА_2 для допиту як свідка ОСОБА_6 , однак, у зв`язку із тим, що вона щось нерозбірливо говорила, ними було викликано швидку медичну допомогу, та в подальшому ОСОБА_6 госпіталізовано до лікарні. Окрім того, зазначив щодо антисанітарних умов проживання в квартирі (забруднення, захламлення кімнат, відсутність світла та санвузла, наявність неприємного (їдкого) запаху тощо) та аморального способу життя осіб, які у ній проживали (арк.крим.провадж. 30-31).

Аналогічні покази надав і свідок ОСОБА_16 , пояснивши, що виявлена у квартирі ОСОБА_17 перебувала у безпорадному стані, не могла пересуватися без сторонньої допомоги та надавати пояснення, а також зазначив щодо антисанітарних умов у квартирі, відсутності будь-яких комунікацій, наявності сміття та продуктів життєдіяльності в кімнатах та аморального способу життя жінки, яка зловживала алкогольними напоями та збирала сміття на сміттєзвалищах (арк.крим.провадж.48-50).

Разом із тим, допитаний під час досудового розслідування свідок ОСОБА_11 пояснив, що 26.12.2017 року в зазначеній квартирі ним як старшим слідчо-оперативної групи проводився огляд місця події та в одній із кімнат на дивані було виявлено чоловіка без ознак життя. Також у цій кімнаті виявлено жінку, яка перебувала біля дивану, лежачи серед речей, із ознаками сильного сп`яніння, щось нерозбірливо бурмотіла та обурювалася. Після закінчення огляду у жінки цікавились відносно її самопочуття та надання медичної допомоги, однак остання від допомоги відмовилась, сварилась, не представлялась, щоб її залишили у спокої, у зв`язку з чим швидка медична допомога не викликалась, та через стан сп`яніння опитати її по факту події не виявилось можливим до наступного дня до моменту її витвереження. Підстави для виклику бригади швидкої вказаній жительці були відсутні, оскільки будь-яких тілесних ушкоджень та ознак насильства в неї не спостерігалось, загрози її життю не було, і фактів прохання про допомогу від неї не надходило. Окрім того, зазначив щодо антисанітарних умов проживання в квартирі (забруднення, захламлення кімнат, наявність фекалій на підлозі), а також аморального способу життя жінки, який був звичним для неї, про що йому стало відомо зі спілкування із сусідами та із обстановки на місці події. Також для запобігання виникнення загоряння чи пожежі у квартирі було перекрито на кухні газ, після чого всі залишили квартиру (арк.крим.провадж.32-33).

Допитаний як свідок ОСОБА_18 також пояснив, що під час огляду місця події він бачив жінку, яка перебувала біля дивану із ознаками сп`яніння. Фактів прохання про допомогу від неї не надходило. Окрім того, слідчим ОСОБА_11 задавалось запитання жінці щодо її стану та необхідності надання медичної допомоги, на що остання повідомила, що почуває себе нормально. Окрім того, свідок додав, щодо виключних антисанітарних умов проживання в квартирі, відсутність світла, наявність речей, занесених зі смітника, через що ускладнювалась можливість потрапити до кімнати, та аморального способу життя жінки, яка у ній проживала (арк.крим.провадж.18-21).

Крім того, допитано як свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що під час огляду місця події він бачив жінку, яка лежала на підлозі біля дивану і мала ознаки сильного сп`яніння, при цьому вона була обурена присутністю сторонніх в кімнаті, про допомогу нікого не просила та від запропонованої допомоги відмовлялась у грубій формі. Так, слідчий ОСОБА_11 запитував жінку щодо її самопочуття та необхідності надання медичної допомоги, на що остання повідомила про свій задовільний стан (арк.крим.провадж.22-25).

На підставі аналізу вказаних показів свідків слідчий дійшов до висновку, що особи, які брали участь у проведені огляду, в силу свого обов`язку цікавились станом ОСОБА_6 , пропонували їй надання медичної чи іншої допомоги, проте, відповідно до їх показів, отримали відмову, що виключає в свою чергу «завідомість», про яку зазначено ст.135 КК України.

Вказані обставини, повідомлені свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , також підтверджуються наявним у матеріалах справи відеозаписом слідчої дії огляду в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яким зафіксовано обстановку місця події, що мала місце 26.12.2017 року, зокрема, видно, що в жінки, яка знаходилась у кімнаті біля дивану, працівники поліції запитували про її самопочуття, однак остання від спілкування відмовилась, прохань про допомогу від неї не надходило (арк.крим.провадж.10).

Крім того, під час досудового розслідування за вих.№66/6/14-4839 від 26 листопада 2018 року надіслано запит про витребування документів з Кременчуцького відділення обласного бюро СМЕ щодо проведеного розтину трупа та надання копії лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , у відповідь на який повідомлено, що 06.01.2018 року за постановою старшого слідчого ОСОБА_19 проведено судово-медичну експертизу невідомої жінки, яка була доставлена з КНМП ЛІЛ «Кременчуцька», пізніше встановленої як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №82, смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок хвороби інший та неуточнений цироз печінки, інтоксикації (арк.крим.провадж.37, 38, 39).

Також слідчий у своєму рішенні зазначив, що відомості щодо будь-яких тілесних пошкоджень у ОСОБА_6 у вказаному свідоцтві про смерть відсутні. Разом із тим, ч.3 ст.135 КК України, якою передбачено особливо кваліфікуючу ознаку, як смерть особи, обов`язковою вимогою наявності складу злочину є наявність причинного зв`язку між бездіяльністю та наслідками, які настали. Разом із тим, встановлений діагноз, а саме інший та неуточнений цироз печінки, що є кінцевим результатом хронічного запального процесу в печінці, при якому у вогнищах запальних змін в її паренхімі відбувається заміщення печінкових дольок сполучною тканиною з утворенням циротичних вузлів, що і призвів до смерті. Водночас, діагностувати вказане захворювання візуально у працівників поліції та інших учасників огляду не було можливості, що виключає наявність у них прямого умислу (арк.крим.провадж.141).

Таким чином, під час проведення досудового розслідування слідчим було здійснено ряд процесуальних дій, а саме направлено запити у відповідні установи (арк.крим.провадж.34, 37, 40, 51), спрямовані на отримання інформації з метою перевірки обставин, зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а також проведені інші слідчі та процесуальні дії.

Крім того, слідчим направлявся запит №66/6/14-4797 від 21 листопада 2018 року до КПНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про надання копій медичної документації про діагнози, поставлені ОСОБА_6 , та інформації щодо проведення судово-медичного розтину померлої, на який отримано відповідь вих.№01-16/2315 від 03.12.2018 року (арк.крим.провадж.34, 35-36).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим 22.12.2018 року направлялись доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України та велося відповідне листування (арк.крим.провадж.45-46, 78, 79).

Водночас, здійснити виклик та допит судово-медичного експерта ОСОБА_20 не виявилось можливим, оскільки остання знаходилась у допологовій відпустці з 18 січня 2019 року (арк.крим.провадж.80).

З огляду на викладене, слідчий суддя, зважаючи на обсяг проведених під час досудового розслідування процесуальних та слідчих дій, і погоджується з висновками слідчого у постанові від 12 січня 2020 року, зокрема, в частині відсутності причинного зв`язку між діями вказаних працівників правоохоронних органів, які проводили огляд місця події 26.12.2017 року, і настанням відповідних наслідків, як і відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.3 ст.135 КК України в їх діях (арк.крим.провадж.142).

Так, диспозиція ч.3 ст.135 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан , якщо вони спричинили смерть особи або інші тяжкі наслідки.

Твердження заявників про те, що вина осіб у вчиненні діяння, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, повністю підтверджується відеозаписом та медичною довідкою від 11.01.2018 року не знайшли свого обґрунтованого підтвердження під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження зібраними доказами у їх сукупності, оскільки у розумінні диспозиції зазначеної статті Закону про кримінальну відповідальність вказані докази самі по собі не вказують на безпосередній зв`язок зазначених у них відомостей та обставин з діями посадових осіб.

Водночас, посилання заявників щодо неефективного здійснення досудового розслідування не є переконливими з огляду на те, що слідчим вжито необхідні та достатні заходи для виконання завдань кримінального провадження у контексті конкретних процесуальних та слідчих дій, передбачених КПК України, які необхідно здійснити для всебічного, повного і об`єктивного досудового розслідування.

Таким чином, виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження №0000304 у їх сукупності, установлено, що зазначені у заяві (повідомленні) про вчинення кримінального правопорушення обставини щодо наявності всіх ознак злочину, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, під час досудового розслідування не підтверджені належними і допустимими доказами.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі викладеного, враховуючи всі обставини, які були досліджені під час проведеного досудового розслідування, в межах внесених до ЄРДР відомостей, факт залишення особи в небезпеці під час досудового розслідування не знайшов свого об`єктивного підтвердження, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України.

Враховуючи, що слідством не здобуто доказів, які свідчать про вчинення вказаного кримінального правопорушення, тому висновки слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому, аналізом змісту постанови слідчого від 12.01.2020 року встановлено, що слідчим у повній мірі проаналізовано та досліджено докази у кримінальному провадженні, вчиненні слідчі дії, які визнані слідчим в порядку ст.40 КПК України необхідними, процесуальні дій проведені з усіх вказаних обставин кримінального правопорушення, які вказані у заяві про вчинення злочину, надана правова оцінка зібраним доказам, тобто здійснено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, надано їм належну правову оцінку, які потрібно визнати вичерпними.

Результати вказаних дій зафіксовані документально, містяться у матеріалах кримінального провадження та враховані під час винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Отже, суд погоджується з висновками органу досудового розслідування про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України, та недостатність тверджень лише з мотивів заяви про злочин, оскільки іншими обставинами кримінального провадження вказані факти не підтверджуються.

У постанові про закриття кримінального провадження від 12.01.2020 року наявні посилання на різні докази, здобуті під час досудового розслідування, факти, встановлені досудовим розслідуванням, та їх юридичну оцінку у нерозривному зв`язку з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Будь-яких фактів, що свідчать про упереджені і необґрунтовані висновки під час прийняття вказаного рішення щодо відсутності складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження з цих підстав, судом під час розгляду не встановлено.

Таким чином, зважаючи на наведені обставини, суддя вважає, що постанова від 12.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000304, внесеного до ЄРДР від 08.11.2018 року, винесена законно та обґрунтовано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, досудове розслідування проведено в повному обсязі, а тому законні підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За вказаних вище обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 від 12 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000304 від 08 листопада 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1