печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна, в порядку статті 100 КПК України, вилученого під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007327 від 31.07.2018, -
В С Т А Н О В И В:

23.03.2020 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про повернення майна, згідно вимог якого просить в порядку, визначеному ст. 100 КПК України постановити ухвалу, якою зобов`язати Головне слідче управління Національної поліції України повернути майно, вилучене при проведенні обшуку в житлі за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене на підставі ухвали печерського районного суду міста Києва у справі №757/50703/19-к від 27 вересня 2019 року, та протоколу обшуку від 21.10.2019 року а саме:

1) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 314 штук на загальну суму 31 400 (тридцять одна тисяча чотириста) євро;

2) грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 72 штук на загальну суму 3 600 (три тисячі шістсот) євро;

3) грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів у кількості 100 штук на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів;

4) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 100 штук на загальну суму 10 000 (десять тисяч) євро;

5) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 81 штука на загальну суму 8 100 (вісім тисяч сто) євро;

6) грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 38 штук на загальну суму 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) євро

7) грошові кошти номіналом 2 (два) долара у кількості 1 штука на загальну суму 2 (два) долара..
Мотивуюче подане клопотання заявник вказує, що в рамках кримінального провадження №0007327 від 31.07.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, оперативними працівниками в порядку ст. 40 КПК України на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/50703/19-к від 27 вересня 2019 року проведено обшук за місцем проживання засновника ТОВ «КРОК Г.Т.» ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого складено протокол обшуку від 21.10.2019 року (копію якого не було надано ОСОБА_4 ), згідно додатків до якого виявлено та вилучено:
1) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 314 штук на загальну суму 31 400 (тридцять одна тисяча чотириста) євро;
2) грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 72 штук на загальну суму 3 600 (три тисячі шістсот) євро;
3) грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів у кількості 100 штук на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів;
4) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 100 штук на загальну суму 10 000 (десять тисяч) євро;
5) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 81 штука на загальну суму 8 100 (вісім тисяч сто) євро;
6) грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 38 штук на загальну суму 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) євро
7) грошові кошти номіналом 2 (два) долара у кількості 1 штука на загальну суму 2 (два) долара.
Загальна сума вилучених грошових коштів відповідно складає 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) євро та 10 002 (десять тисяч два) доларів.
11.03.2020 року Адвокат ОСОБА_3 отримав відповідь на адвокатський запит від Головного слідчого управління національної поліції України у вигляді листа №24/М-7аз від 11 березня 2020 року, в якому зазначено, що 10.01.2020 у відповідності до вимог ст. 284 ч.1 п.1 КПК України старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
В судове засідання ОСОБА_4 та його представник не з`явилися, останній подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження, їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання їх явки обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у їх відсутність.
Вивчивши клопотання, письмові докази, враховуючи позицію учасників кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що в рамках кримінального провадження №0007327 від 31.07.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, оперативними працівниками в порядку ст. 40 КПК України на підставі ухвали печерського районного суду міста Києва у справі №757/50703/19-к від 27 вересня 2019 року проведено обшук за місцем проживання засновника ТОВ «КРОК Г.Т.» ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого складено протокол обшуку від 21.10.2019 року (копію якого не було надано ОСОБА_4 ), згідно додатків до якого виявлено та вилучено:

1) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 314 штук на загальну суму 31 400 (тридцять одна тисяча чотириста) євро;

2) грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 72 штук на загальну суму 3 600 (три тисячі шістсот) євро;

3) грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів у кількості 100 штук на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів;

4) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 100 штук на загальну суму 10 000 (десять тисяч) євро;

5) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 81 штука на загальну суму 8 100 (вісім тисяч сто) євро;

6) грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 38 штук на загальну суму 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) євро

7) грошові кошти номіналом 2 (два) долара у кількості 1 штука на загальну суму 2 (два) долара.

Загальна сума вилучених грошових коштів відповідно складає 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) євро та 10 002 (десять тисяч два) доларів.

По теперішній час вилучене майно та грошові кошти ОСОБА_4 не повернуто.

Згідно ст. 219 Кримінально-процесуального кодексу України, Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців.

В рамках кримінального провадження №0007327 від 31.07.2018 р. внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відбулось 31.07.2018 року, у відповідності до чинного Кримінально-процесуального кодексу, строк досудового розслідування сплив 01.02.2020 року.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України.

05.03.2020 року Адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ТОВ «КРОК Г.Т.» подав адвокатський запит до Головного слідчого управління національної поліції України, в якому просив повідомити про подовження строку досудового розслідування чи прийнятті будь-яких інших процесуальних дій, передбачених кримінально-процесульним кодексом у кримінальному провадженні №0007327 від 31.07.2018 р.

11.03.2020 року Адвокат ОСОБА_3 отримав відповідь на адвокатський запит від Головного слідчого управління національної поліції України у вигляді листа №24/М-7аз від 11 березня 2020 року, в якому зазначено, що 10.01.2020 у відповідності до вимог ст. 284 ч.1 п.1 КПК України старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 9 статті 100 КПК України законодавцем передбачено, що питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був вилучений правоохоронцями, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Враховуючи, вказане підстав вважати, що існує правова підстава для утримання майна заявника взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник органу досудового розслідування в судовому засіданні не довів та не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності утримання майна заявника, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне повернути вилучено майно заявнику.
На підставі викладено, керуючись ст. 3, 9, 22, 26, 98, 100, 171-174, 219, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 повернення майна, в порядку статті 100 КПК України, вилученого під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007327 від 31.07.2018 задовольнити.
Зобов`язати Головне слідче управління Національної поліції України повернути майно, вилучене при проведенні обшуку в житлі за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/50703/19-к від 27 вересня 2019 року, та протоколу обшуку від 21.10.2019 року а саме:

1) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 314 штук на загальну суму 31 400 (тридцять одна тисяча чотириста) євро;

2) грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 72 штук на загальну суму 3 600 (три тисячі шістсот) євро;

3) грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів у кількості 100 штук на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів;

4) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 100 штук на загальну суму 10 000 (десять тисяч) євро;

5) грошові кошти номіналом 100 (сто) євро у кількості 81 штука на загальну суму 8 100 (вісім тисяч сто) євро;

6) грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро у кількості 38 штук на загальну суму 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) євро

7) грошові кошти номіналом 2 (два) долара у кількості 1 штука на загальну суму 2 (два) долара.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та виконується негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1