Справа № 191/170/20
Провадження № 1-кс/191/38/20
У Х В А Л А

18 січня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зайцеве, Синельниківського району, Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, відносно якого 06.08.2018 до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України.

а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000076 від 16.01.2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,-

В С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000076 від 16.01.2020 року відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний прибув у судове засідання самостійно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 відносно якого до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив та знову вчинив корисливий злочин.

У ОСОБА_5 , який достовірно знав, що у будинку, розташованого по сусідству за адресою: АДРЕСА_1 перебувають цінні речі та його власники не перебувають вдома виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 в ніч з 15 на 16 січня 2020 року переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 шляхом розбиття скла вікна проник до будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, всередині якого перебувало майно ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаному будинку, ОСОБА_5 в цю ж ніч (з 15 на 16 січня 2020 року), в невстановлений слідством час, скориставшись тим, що безпосередньо в будинку нікого немає, впевнившись, що його злочинні дії не помічені оточуючими, таємно повторно викрав з будинку наступне майно потерпілого: духову піч марки «Forall» моделі «8В12», орден «За військову службу України», орден «За Луганський аеропорт», медаль «Учасник АТО», медаль «Учасник бойових дій», музичний синтезатор в зборі зі штативом марки «Bravis» моделі «КВ-920», гідравлічний насос для фонтанів серії FSP 1843, пневматичну гвинтівку виробництва СРСР та пневматичну гвинтівку «Crosman AirGans 2100 Classic».

З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням до житла.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та інші.

Слідчий вважає, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з цим, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого.

Захисники та підозрюваний заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи підозру та ризики необґрунтованими та заявили клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи клопотання слідчого погодженого з прокурором, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

При вирішенні заявленого клопотання суд враховує встановлені судом підстави обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що останньому пред`явлено підозру у злочину за який законом про кримінальну відповідальність, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, репутацію підозрюваного, який не має постійного місця роботи, тобто не має законних засобів для існування, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, виникають ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування.

Також виникає ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 з метою уникнення передбаченої законом відповідальності, може вдатися до залякування потерпілого та свідків, місце мешкання, яких йому достовірно відомо, для того, щоб останні змінили свої свідчення на його користь.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останньому пред`явлено підозру у вчиненні тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, залишаючись на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування, або вчинити інший злочин, а застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Частиною 2 ст.197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, а саме, до 17 березня 2020 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала припиняє свою дію 18 березня 2020 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1