Справа №212/2417/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження за № 0000355 від 11 лютого 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища П`ятихатки Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дітину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 10 січня 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, прийшов по запрошенню до своєї знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до кімнати АДРЕСА_2 , в якій мешкає остання, допомогти відремонтувати шафу для одягу.

Перебуваючи в приміщенні зазначеної кімнати № 112, яка на праві власності належить ОСОБА_6 та розташована по АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_3 , побачив телевізор марки «LG» 32LF560V, який належав потерпілій, та який привернув його увагу.

Того ж дня, 10 січня 2019 року приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_3 діючи з корисливих мотивів та реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 , яка вийшла з своєї кімнати, та впевнившись у відсутності інших свідків, та в тому, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу таємно викрав телевізора марки «LG» 32LF560V, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 723 від 18 лютого 2019 року становить 6102 гривні 24 копійки.

Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 6102 гривні 24 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 10 січня 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, він прийшов по запрошенню до своєї знайомої ОСОБА_6 до кімнати АДРЕСА_2 , в якій мешкає остання, допомогти відремонтувати шафу для одягу. Перебуваючи в приміщенні зазначеної кімнати він побачив телевізор марки «LG» 32LF560V, який привернув його увагу. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 , яка вийшла зі своєї кімнати, таємно викрав телевізор який належить потепілій ОСОБА_6 , марки «LG» 32LF560V, та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши його на свою користь.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчиненого умисно, особу винного, який є не судимим, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував, та не перебуває, не працює, згідно характеристики за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.. 66 КК України, є щире каяття, обставин що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не виявлено.

Суд також приймає до уваги, що спричинена обвинуваченим ОСОБА_3 матеріальна шкода, потерпілій ОСОБА_6 відшкодована у повному обсязі, та досудову доповідь, складену відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ..

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, та, беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченого ст.75, 76 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Речові докази: телевізор марки «LG» 32LF560V, переданий під розписку зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1