ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/313/20 Справа № 711/306/20 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

представника ДУ «Черкаська

виправна колонія (№ 62)» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання , -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що відбуваючи покарання в Черкаській виправній колонії № 62 дотримується правил внутрішнього розпорядку, працевлаштований в промисловій зоні, здобув ще одну професію «Електромонтажник», має 6 заохочень та 4 стягнення.

27 січня 2020 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні вказаного клопотання посилаючись на те, що своєю поведінкою ОСОБА_8 не довів, що він став на шлях виправлення і перевиховання, та не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з перших днів відбування покарання в ЧВК 62 працював в промисловій зоні, має 6 заохочень наданих правами установи. Свою вину визнав повністю. Був залучений до програми диференційно-виховного впливу «Професія», отримав професію електромонтажник освітлення.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора ОСОБА_6 , представника ДУ «Черкаська виправна колонія «62»» ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги засудженого; вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_8 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Під час утримання в ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№ 14) характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання на допускав, до праці не залучався, заохочень не мав.

В ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» відбуває покарання з 23.02.2017 і за весь період відбування покарання характеризується посередньо, за порушення установленого порядку відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує задовільно, належні висновки робить не завжди.

З 24.03.2017 по 07.09.2017 перебував в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№14)» де характеризувався негативно, допустив 1 злісне порушення вимог режиму утримання , яке на даний час зняте.

07.09.2017 повернутий до ДУ «Черкаська виправна колонія (№14)».

Працює на швейній дільниці установи, під контролем персоналу, за результатами роботи має 4 заохочення наданих правами начальника установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.

Комісією установи розглядались питання про можливість застосування передбачених законом заохочувальних норм відповідно до ст.ст. 81, 82 КК України, в задоволенні яких було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.

Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, звільнявся від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, однак на шлях виправлення не став і знову був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_8 в період відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» не можна назвати в цілому сумлінною.

Доводи засудженого ОСОБА_8 про те, що він має 6 заохочень не відповідає матеріалам особової справи та кримінального провадження, відповідно до яких, а саме: довідки про стягнення та заохочення засуджений має 4 заохочення, останнє 29.03.2019.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого ОСОБА_8 про те, що він поведінкою і ставленням до скоєного довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси, яка є законною та обґрунтованою, як просив засуджений ОСОБА_8 , - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :