У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002002 від 02.06.2019 року за апеляційною скаргою прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 листопада 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.310 КК України повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 листопада 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.310 КК України повернуто прокурору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Зазначає, що з тексту обвинувального акту чітко вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він вчинив як незаконний посів так і незаконне вирощування рослини роду коноплі.
___________________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/182/20 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія: в порядку КПК України доповідач у апел. інст.: ОСОБА_1 .

Слідчим та прокурором було застосоване дослівне визначення ч.2 ст.310 КК України.
Вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що він не відповідає вимогам діючого законодавства.

Вказує, що в тексті обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, а саме: незаконний посів або незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, при цьому не конкретизовано, що саме інкримінується обвинуваченому чи незаконний посів чи незаконне вирощування конопель, чи і те і те, а наявна альтернатива або, яка не повинна мати місце при кваліфікації дій обвинуваченого.
Зазначає. що наведене має значення для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, зазначив, що в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не конкретно викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Між тим, апеляційний суд не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив, мета і наслідки вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Що стосується обвинувального акта, то наведені в ньому фактичні данні в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вбачається, що він містить у собі всі відомості, передбачені ст.291 КПК, в тому числі і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Посилання суду на те, що в змісті обвинувального акта не конкретизовано, що саме інкримінується обвинуваченому незаконний посів чи незаконне вирощування конопель не є слушними, з огляду на те, що, як зазначалось вище, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Крім того, на даній стадії кримінального провадження суд не наділений повноваженнями надавати оцінку викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам, та ставити питання про іншу кваліфікацію дій обвинуваченого, ніж та яка зазначена в обвинувальному акті.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що посилання суду першої інстанції на порушення права обвинуваченого на захист, є помилковими, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не заявляв суду, що йому не зрозуміле формулювання обвинувачення, яке йому інкримінується відповідно до обвинувального акта.

Відтак, рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту суперечить вимогам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 листопада 2019 року , якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 повернуто прокурору - скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: