Справа № 203/4140/19
Провадження № 1-кп/0203/458/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілого - ОСОБА_4
захисника- ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002475 від 10.10.2019 року, із укладеною угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білицьке, Добропільського району Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

09.10.2019, приблизно о 17.30 годин, ОСОБА_6 прибув до відділення АТ «БАНК ФОРВАРД» , розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 1, де керуючись злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, шляхом обману, достовірно знаючи, що він не являється особою на ім`я ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою заволодіння шляхом обману грошовими коштами в сумі 50.000 гривень, що належать АТ «БАНК ФОРВАРД» , пред`явив та надав працівнику вказаного відділення банку, ОСОБА_8 , паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві, 29.12.1995 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та картку платника податків № НОМЕР_2 (дата видачі 23.07.1998), чим намагався викликати у працівника вищевказаного відділення банку неправдиве уявлення відносно об`єктивності та достовірності відомостей, відображених у вищевказаному документі та неправильне уявлення про особу позичальника.

Однак при проведенні перевірки наданого офіційного документу, який видавався територіальним підрозділом ДМС України, що мав право видавати такі документи, і який відповідно до п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а також є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, у працівника АТ «Банк Форвард» ОСОБА_4 виникли сумніви щодо невідповідності наданого документа особі, що його пред`явила, у зв`язку з чим після укладення договору кредиту, не було надано платіжну карту «Кредитна картка КОКО КАРД Visa Noname», яка відкривається для використання кредитних коштів в сумі 50.000 грн., в рамках заявки в електронному вигляді.

За таких обставин ОСОБА_6 не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії було викрито співробітниками банку та в подальшому припинено працівниками правоохоронних органів.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 190 КК України, як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
19 червня 2020 року між представником потерпілого АТ «Банк Форвард» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному злочині. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_6 : у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просили затвердити угоду про примирення, свою провину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.
Представник потерпілогоАТ «БАНК ФОРВАРД», ОСОБА_4 , також просив затвердити угоду про примирення, пояснив, що наслідки укладання угоди про примирення зрозумілі, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має.
Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про примирення розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Порушення прав потерпілого та обвинуваченого при укладанні даної угоди про примирення судом не встановлено.
Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженою сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 19 червня 2020 року між представником потерпілого АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Речові докази: кредитний договір № 200222042 от 09.10.2019 на 10 аркушах з додатками, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити там же.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1