Справа № 183/1739/20
№ 1-кп/183/1095/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000298 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печино - Софіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.10.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 13.11.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.10.2011 року, до відбування покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. 14.07.2014 року звільнений від відбування покарання згідно з рішенням районного суду Запорізької області від 04.07.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

01 лютого 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на вул. Сучкова, 17-а м. Новомосковська Дніпропетровської області, побачив на лавочці, розташованій поблизу магазинів, раніше незнайомого йому чоловіка, який спав, біля якого лежав мобільний телефон марки «Vivo 1901 Y15». В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний прямий умисел спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Цього ж дня приблизно о 01 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний прямий умисел, перебуваючи поблизу магазинів розташованих по вул. Сучкова, 17-а м. Новомосковська Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Vivo 1901 Y15», вартістю 3697,00 грн., який лежав на лавочці поруч з ОСОБА_4 , який спав.
Після цього ОСОБА_5 з викраденим мобільним телефоном з місця скоєння злочину пішов та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 3697,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що дійсно, 01.02.2020 року він побачив потерпілого, який сидів на лавочці і спав. Поряд з ним лежав мобільний телефон. Він підійшов до нього і взяв цей мобільний телефон, який потім здав до ломбарду, а отримані кошти витратив на власні потреби. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив злочин, попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_4 .
Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується також показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні показав, що він йшов з роботи, був дуже втомлений і заснув на лавочці. У нього був мобільний телефон. Коли він прокинувся, то телефону вже не було. Потім він написав заяву до поліції, де йому повідомили, що телефон знайшли в ломбарді. Він викупив телефон за власні кошти у розмірі 2400,00 грн. Доповнив, що матеріальна шкода йому не відшкодована.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорював в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно злочини, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства зач. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану злочином, потерпілому не відшкодував.
Однак, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який не є тяжким, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, попросив в судовому засіданні вибачення у потерпілого, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 326,88 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1048-20 від 03.03.2020 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- два екземпляри договору про надання фінансового кредиту № 94.90554/0 від 01.02.2020 року та CD-диск з відеозаписом з камери відеоспостереження приміщення ломбарду «Онікс», залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 326 гривень 88 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1