Справа № 559/2497/19
номер провадження 1-кп/558/38/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року смт .Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000866 від 04.10.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білогородка, Дубенського району, Рівненського області, проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, судимого, востаннє: вироком від 19 листопада 2019 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян - 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 на початку вересня 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу садиби "Мисливська хата", що знаходиться по вул.Цегельна, 2-А в с.Тараканів Дубенського району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку п`яти світильників газонних на сонячній батареї марки "Lemanso САВ81" з акумулятором, які знаходились на паркані та які належать ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальну шкоду на суму 230 гривень 72 копійки.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, дослідити заяву потерпілої та долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав, що у вересні 2019 року, коли проходив поблизу садиби " Мисливська хата", що знаходиться в с.Тараканів Дубенського району, побачив на паркані світильники та викрав їх, щоб використати в себе вдома для оздоблення столика. На сьогодні викрадене повернуто для потерпілої. Вона ніяких претензій до нього немає. Щиро розкаюється у вчиненому. Бажає стати на шлях виправлення.

Потерпіла ОСОБА_6 на розгляд справи не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Також вказала, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має і мати не буде, так як шкода їй відшкодована у повному обсязі. /а.п.28/.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши заяву потеріплої та документи, які характеризують обвинуваченого як особу, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Судом також досліджено характеризуючі особу обвинуваченого матеріали.

Згідно вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання узгоджене сторонами угоди про примирення від 16 липня 2019 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян - 850 гривень /а.п.142-143/.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Вербською сільською радою Дубенського району № 2009 від 24.07.2019 року, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 19 січня 2001 року по теперішній час /а.п.106/.

Відповідно до довідки, виданої Вербською сільською радою Дубенського району № 2513 від 04.10.2019 року, склад сім`ї ОСОБА_4 складається: батько ОСОБА_7 та мати ОСОБА_8 /а.п.107/.

Відповідно до характеристики, виданої Вербською сільською радою Дубенського району Рівненської області, гр. ОСОБА_4 на території сільської ради характеризується негативно, не працює, зловживає спиртними напоями, вчиняє дома бійки. Неодноразово поступали скарги на гр. ОСОБА_4 від батьків про дебоші у сім`ї. Бесіди із ним членів виконкому і дільничного інспектора поліції результатів не дають. /а.п.108/.

Згідно повідомлення КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради № 1683/1 від 23.10.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога в Дубенському психонаркологічному відділенні КП "РОЦПЗН" /а.п.109/.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст.66,67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, добровільне відшкодування збитків потерпілій.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до висновку досудової доповіді органу пробації про обвинуваченого ОСОБА_4 , орган пробації, врахувавши інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. /а.п. 131-132/.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується негативно, судимий, враховуючи висновок органу пробації про високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання в умовах ізоляції та застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

Відповідно до Постанови Пленумуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року, при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання, заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст.72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання (п.22).

Враховуючи, що ОСОБА_4 19.11.2019 року засуджений вироком Демидівського районного суду за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу, беручи до уваги пом`якшуючі прокарання обставини, а саме щире каяття обвинуваченого, те, що матеріальна шкода відшкодована потерпілій повністю, злочин вчинений обвинуваченим відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, злочин вчинено без обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання обвинуваченому відповідно до ч.ч.1,4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 23 жовтня 2019 року, речовим доказом по справі визнано: п`ять садових ліхтарів, який передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_6 /а.п. 80-81/.

Відповідно до ст. 100 КПК України, суд повинен вирішити долю речових доказів.

Згідно довідок Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення судових товарознавчих експертиз, висновок експерта від 22.10.2019 року № 3.2-969/19 та висновок експерта від 29.10.2019 року № 3.2-1013/19 становлять 1256, 08 грн. /а.п. 62, 74 /.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, 70 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 100, 124, 373- 374, 376, 377, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

На підставі ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 19.11.2019 року за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді трьох місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речовий доказ: п`ять садових ліхтарів "Lemanso САВ81", які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 передати їй в користування.
До набарання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 1256 (одна двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок за проведення судових товарознавчих експертиз.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя