Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/569/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький, матеріали у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000258, стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, за апеляційними скаргамиобвинуваченого ОСОБА_6 та його захисникаадвоката ОСОБА_8 , на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зокрема, стосовно ОСОБА_6 , на 60 днів, а саме до 08.08.2020 включно.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020 задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів,а саме до 08.08.2020 включно.

Цією ж ухвалою також продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів до 08.08.2020 включно.

Органом досудового слідства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на 60 днів, яке мотивоване тим, що 10.06.2020 закінчується строк дії обраних обвинуваченим запобіжних заходів, ризики застосування запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, обвинувачені можуть перешкоджати розгляду судового провадження, впливаючи на свідків, потерпілих, а також переховуватися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувачений ОСОБА_6 є раніше судимим за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, на даний час також обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжких злочинів, вчинених у період іспитового строку, одружений, має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, проживав не за місцем постійної реєстрації в м. Миколаїв, був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів на території Кіровоградської області. За таких обставин соціальні зв`язки обвинуваченого не є стійкими. По справі не допитані всі свідки та потерпілі. Дана справа викликала значний суспільний інтерес.
Також суд вказав, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що останній може перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено, а ризики, визначені ухвалами суду про обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, не відпали та не зменшились.
Також судом зазначено, що в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки цього потребують вимоги публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважують право поваги до особистої свободи.
Зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді. Стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинувачених під вартою та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 скасувати та обрати йому запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що жодних ризиків у клопотанні прокурора про продовження строків тримання під вартою передбачених ст. 177 КПК України не доведено. У даній справі розумність тримання під вартою вже давно порушена, оскільки ніяких нових доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_6 не встановлено, а можливість їх отримання вичерпана.
Вказує і на те, що у клопотанні прокурора немає жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою. У даному випадку немає обґрунтованої підозри та доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, а також відсутнє обґрунтування відмови в іншому запобіжному заході.
Вважає, що можливості впливати на хід судового слідства у ОСОБА_6 взагалі немає, вплинути на свідків також, оскільки основні очевидці вчинення злочину вже досудовим слідством допитані та проведені з даними особами всі необхідні слідчі дії, а інші особи не були безпосередніми очевидцями самої події злочину, знищити будь-які речові докази по кримінальному провадженню також немає можливості, оскільки всі речові докази по справі слідством вилучені і знаходяться у розпорядженні прокурора.
Вказує і на те, що вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 суд повинен був врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського Суду стосовно того, що ніхто не може утримуватися під вартою в очікуванні вироку без достатніх підстав, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. А також, при цьому суд повинен враховувати і висновки Європейського Суду з прав людини, а саме у справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходу розслідування або вчинятиме нові злочини.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 є аналогічними з доводами апеляційної скарги його захисника адвоката ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подані апеляційні скарги, прокурора який заперечив проти їх задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №398/490/18, у провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000258 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.
У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах кримінального провадження №398/490/18, 10.06.2020 судом першої інстанції у порядку ст. 331 КПК України, розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, суд першої інстанції у своїй ухвалі дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів та тяжкого злочину, вчинених в період іспитового строку, є раніше судимим за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, одружений, має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, проживав не за місцем постійної реєстрації в м. Миколаїв, був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів на території Кіровоградської області, а тому соціальні зв`язки обвинуваченого не є стійкими. По справі ще не допитані всі свідки та потерпілі. Дана справа викликала значний суспільний інтерес.
Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Також обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, колегією судді не встановлено.
Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, на переконання колегії суддів матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та захисником-адвокатом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи апеляційних скарг щодо недоведеності прокурором в клопотанні про продовження строків тримання під вартою ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки ОСОБА_6 є раніше судимим за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжких злочинів, вчинених в період іспитового строку, проживав не за місцем постійної реєстрації в м. Миколаїв, був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів на території Кіровоградської області, що вказує на те, що соціальні зв`язки обвинуваченого не є стійкими.
Надані в суді апеляційної інстанції захисником обвинуваченого докази на підтвердження того, що мати обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_12 , яка є пенсіонеркою і проживає по АДРЕСА_1 , та що вона бере на себе зобов`язання доглядати за своїм рідним сином ОСОБА_6 під час його проживання за вказаною адресою, на переконання колегії суддів апеляційного суду також не можна визнати такими, що з достатньою повнотою підтверджують факт наявності стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого, оскільки як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_6 до моменту його затримання по даній справі по вищевказаній адресі з матір`ю не проживав, а фактично постійно мешкав в іншій області, а саме в м. Миколаїв. Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що вказане місце проживання матері обвинуваченого розташовано в протилежному кінці Кіровоградської області, на значній відстані, а саме більше 200 кілометрів, від місця розташування місцевого суду у якому на даний час розглядається вказане кримінальне провадження, що також не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження в суді.
Крім того, доводи апеляційної скарги щодо відсутності обґрунтованої підозри та доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до даної справи та обґрунтування відмови в іншому запобіжному заході є також безпідставними, оскільки розгляд даного провадження в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області триває та на даний час не допитані свідки та потерпілі. За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , а також скасування ухвали суду першої інстанції та застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нецілодобового домашнього арешту, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зокрема, стосовно ОСОБА_6 , на 60 днів, а саме до 08.08.2020 включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2