г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1160/20
Номер провадження 1-кп/213/280/20
У Х В А Л А

06 квітня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000292 від 10.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому вказує, що 26.09.2014 приблизно о 23.45 год. невстановлена особа незаконно заволоділа автомобілем «ВМW 540», державний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1994 року випуску, який знаходився біля першого під`їзду будинку № 12 по вул. Недєліна в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. Транспортний засіб належить ОСОБА_5

10.03.2015 відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000292 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Під час досудового рослідування проведено комплекс слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення особи правопорушника, однак до теперішнього часу особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, встановити не видалось можливим.

Оскільки кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, було вчинено 10.03.2015, тому з урахуванням положень ст.49 КК України, прокурор просить закрити це кримінальне провадження, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання і просив його задовольнити.
Представник потерпілого проти задоволення клопотання прокурора заперечував, пославшись на формальне відношення працівників поліції до своїх обов`язків, які не вжили належних заходів для встановлення особи, яка вчинила злочин та для повернення викраденого автомобіля.
Заслухавши пояснення прокурора, думку представника потерпілого, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.03.2015 до ЄРДР за №0000292 внесені відомості про те, що 26.09.2014 приблизно о 23.45 год. невстановлена особа незаконно заволоділа автомобілем «ВМW 540», державний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1994 року випуску, який знаходився біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , і з місця скоєння злочину зникла, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду.
Попередня правова кваліфікація ч.1 ст.289 КК України.
В даному випадку злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня його вчинення, згідно ст. 49 КК України, становлять п`ять років, що свідчить про те, що формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Водночас, статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 ст.7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких в тому числі відносяться: законність, публічність.
Законність в свою чергу відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані в тому числі всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Принцип публічності (ст.25 КПК України) серед іншого визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Водночас судом встановлено наступне.
В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що автомобілем під приводом його ремонту заволодів ОСОБА_6 , з яким була дівчина ОСОБА_7 . Також було відібрано пояснення від ОСОБА_8 , допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який надав для огляду автомобіль «ВМW 540», державний номер НОМЕР_1 . Однак, за результатом огляду автомобіля було лише складено протокол огляду від 21.05.2015, причому автомобіль незважаючи на відповідне доручення слідчого вилучено не було.
Окрім того, в матеріалах кримінального провадження наявні вказівки прокурора в порядку ст.36 КПК України, в тому числі щодо допиту ОСОБА_8 , повторного допиту ОСОБА_9 , в тому числі для з`ясування розбіжностей в показаннях цих осіб. На виконання даного доручення до справи долучено рапорт оперуповноваженого від 25.04.2017, який має формальний характер, чим по суті було проігноровано вказівки прокурора.
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_5 , пояснення ОСОБА_8 , який перемістив автомобіль у місто Дніпро, та показання свідка ОСОБА_9 , який в травні 2015 року надав для огляду вказаний автомобіль, мають суттєві розбіжності, суперечності, які не були усунуті, причому орган досудового розслідування формально поставився до розслідування, в тому числі до виконанні вказівок прокурора.
Також, не знаходить свого пояснення в матеріалах справи факт не вилучення автомобіля у свідка ОСОБА_9 працівниками поліції, в той час як законний власник заявив, що автомобіль вибув з його володіння проти його волі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що твердження про не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення є очевидно передчасним.
Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.
В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий фактично проводив досудове розслідування до квітня 2017 року, в подальшому жодної слідчої чи процесуальної дії не вчиняв. Тобто, фактично, починаючи з квітня 2017 року у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язків, встановлених ст.ст. 9, 25, 92 КПК України.
Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000292, шляхом його закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
Відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000292 від 10.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1