Справа № 357/3611/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000071 від 10.03.20220 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, незаміжня, не маючої утриманців, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

обвинувачена: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.05.2000 № 770 (далі по тексту Перелік), тобто і канабісу, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.
Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку:
- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці I Переліку (ст.15 Закону);
- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);
- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).
Однак, 10.03.2020 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», проходячи по вул. Шевченка поблизу будинку №2 в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, на узбіччі дороги, незаконно придбала знайшла паперовий згорток в середині якого знаходилася подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, схожа на наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс».
Пересвідчившись по зовнішніх ознаках, що дана рослина є наркотичним засобом, оскільки в минулому мала досвід вживання наркотичних засобів, ОСОБА_3 , поклала паперовий згорток в середині, якого знаходилася подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору до портфелю який був при ній, та незаконно зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.
В той же день, приблизно о 13.10 год. ОСОБА_3 поблизу будинку № 2 по вул. Шевченка в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області була затримана працівниками поліції та в ході її особистого обшуку в присутності понятих із портфеля, який був при ній, виявлено та вилучено паперовий згорток в середині якого знаходилася подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабіс».
Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 40,2 г., яку ОСОБА_3 , умисно, незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченої, яка будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України, розкаювалася та пояснила, що дійсно вона 10.03.2020 приблизно о 13.00 год., неподалік будинку № 2 по вул. Шевченка в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, на узбіччі дороги знайшла паперовий згорток в середині, якого знаходилася подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яку вона розпізнала за кольором і запахом як канабіс, яку ОСОБА_3 поклала до портфелю, який був при ній. Після чого, зазначеного дня, через 10 хвилин була зупинена працівниками поліції, які в присутності понятих виявили та вилучили у ОСОБА_3 вказаний паперовий згорток, в середині якого знаходився канабіс. В судовому засіданні розкаювалася у вчиненні зазначеного злочину, просила суворо не карати та призначити покарання у вигляді штрафу, запевняючи учасників судового провадження, що з понеділка виходить на роботу.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просила суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки остання вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, не мав корисного мотиву; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима в силу ст. 89 КК України, у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, незаміжня, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, не працює, суспільно корисною працею не займається, живе разом з матір`ю за її рахунок, має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується негативно, що свідчить про те, що оточуюча її обстановка у сім`ї та побуті, не свідчить про міцні соціальні зв`язки.
Суд не приймає до уваги обіцянки обвинуваченої про вихід її на роботу з наступного тижня, оскільки доводи спростовуються фактом відсутності у останній паспорта громадянина України, що позбавляє можливості офіційно влаштуватися на роботу.
Крім цього суд враховує відношення обвинуваченої до вчиненого, яка вину визнала, її поведінку під час та після вчинення злочинних дій, враховуючи неявки в судові засідання на виклики суду, відсутність матеріальних доходів, офіційного місця роботи, не надає можливість призначити покарання у вигляді штрафу та виправних робіт, тому суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, яке не можливе без ізоляції обвинуваченої від суспільства та попередження нових злочинів.
Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався, отже до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно останньої не обирати.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі відсутній.
Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді арешту строком на три місяця.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після набрання вироком законної сили доручити Білоцерківському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 .

Речовий доказ по справі, а саме наркотичний засіб - канабіс, який зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 942 грн. 06 коп. (дев`ятсот сорок дві гривні 06 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченої та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1