ЄУН №337/1109/20
Провадження №1-кс/337/277/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року м.Запоріжжя
Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
25.03.2020р. слідчий Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження за № 0002208, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2019р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (заняття гральним бізнесом).
Клопотання мотивує тим, що 05.12.2019р. до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від оперуповноваженого СКП ОСОБА_4 , надійшов рапорт про те, що під час проведення оперативно-розшукових заходів, отримана інформація про організацію грального бізнесу невідомою особою на території Хортицького району м.Запоріжжя, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться зал ігрових автоматів.

06.12.2019р. вказаний факт було внесено до ЄРДР за № 0002208 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України (заняття гральним бізнесом) та розпочато досудове розслідування.

24.03.2020р. о 11:33 год. від оператора 102 до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від оперуповноваженого СКП Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Коренєва надійшло повідомлення, що у приміщенні колишнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться гральні автомати.

В той же день - 24.03.2020р. у період часу з 12.30год. до 13.17год. у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю слідчої дії, з метою збереження речових доказів, без ухвали слідчого судді було проведено огляд місця події, а саме нежитлового приміщення колишнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення огляду виявлено та вилучено об`єкти які мають доказове значення у кримінальному провадженні та необхідні для подальшого проведення судових експертиз, а саме: в кімнаті № 1: системний блок IBM 29R 7077 № 00045-684-925 з флеш накопичувачем; системний блок IBM 29R 7077 № 80045-495-583-038 з флеш накопичувачем; системний блок IBM № 00045-662-910-292 з флеш накопичувачем; системний блок IBM 29R 7077 № 00045-632-467-540 з флеш накопичувачем; системний блок Hp № 7600 з флеш накопичувачем; системний блок ESPRIMO № 00144-038-0790693 з флеш накопичувачем, а також в кімнаті адміністратора:системний блок HP № 5100 з флеш накопичувачем; відеорегістратор Ajhua SE075B3PAZ28682; мобільний телефон «Астро» ІМЕІ № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; блокноти з чорновими записами в кількості 2 шт. та 3 окремих папери; пульти дистанційного управління в кількості 2 шт.

Вказане майно у зазначеному кримінальному провадженні визнано речовими доказами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий вважає, що виявлене та вилучене під час огляду майно має важливе значення для досудового розслідування як речові докази, та з метою забезпечення збереження таких речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає необхідним повернути його прокурору для усунення недоліків.

Так, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, зокрема, повинно бути зазначено підстави і мету арешту майна відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ним певними особами.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в 72 години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положення глави 10 КПК України (заходи забезпечення кримінального провадження і підстави для їх застосування - ст.ст.131, 132 КПК України) по відношенню до положень глави 17 КПК України (арешт майна - ст.ст.170-175 КПК України) виступають як загальні по відношенню до спеціальних, тому дотримання вимог ст.132 КПК України при вирішенні питання про арешт майна є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що подане слідчим клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України, зокрема, не містить посилання на конкретну підставу та мету арешту майна, передбачені ч.1, 2 ст.170 КПК України. Жодних обґрунтувань необхідності накладання арешту на майно, зокрема необхідності арешту майна в кожному випадку щодо кожного предмету,в т.ч. які існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення цих предметів, клопотання не містить. Жодних обґрунтувань необхідності запобігання можливості вчинення таких дій будь-якими заінтересованими особами та прийняття заходів для збереження цього майна саме шляхом накладання арешту на майно слідчий в клопотанні не навів.
На переконання слідчого судді звертаючись з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.203-2 КК України, з метою обумовленою збереженням речових доказів, слідчий повинен вказати не тільки відомості, які вказували на те, що тимчасово вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, або ж відповідає критеріям ст.98 КПК України, а також зібрати і надати докази, які давали підстави вважати, що діяльність власника майна, яке було вилучено під час обшуку, пов`язана з гральним бізнесом, адже перше (підстави і мета для накладення арешту) є похідним від другого (подія кримінального правопорушення). Також слідчий мав би надати відомості щодо власника майна вилученого під час обушку.

Клопотання не містить відомостей про власника вилученого майна, за участі якого слідчий суддя має розглянути клопотання про його арешт, а також не містить посилання на докази, які підтверджують кому саме належіть на праві власності чи користування вилучене майно або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження певними особами таким майном.

Таким чином, клопотання слід повернути прокурору та встановити строк для усунення його недоліків 72 години з моменту постановлення даної ухвали.

Керуючись ст.170-172 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна - повернути прокурору та встановити строк для усунення його недоліків 72 години з моменту постановлення даної ухвали, а саме до 11.00 годин 29.03.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1