Справа № 308/2632/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні№0000066 від 12.03.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125, ч.2 ст.129, ч.3 ст.146, ч.2 ст.147, ч.2 ст.194, ст..257, ч.ч.2,3 ст.258, ч.ч.1,2 ст.263, ч.1 ст.279, ч.4 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.ч1,2,4 ст.345 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання та доданих матеріалів вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 12.03.2020 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч.2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст. 258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч. ч. 1, 2, 4 ст. 345 КК України.
Вказане кримінальне провадження виділено з кримінального провадження 0001389 від 31.05.2016 за фактами створення банди з числа представників Добровольчого українського корпусу військово-політичного руху «Правий сектор» та вчинення у її складі низки злочинів.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2014 року ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 створили банду з метою вчинення злочинів корисливої та насильницької спрямованості. При цьому ОСОБА_3 взяв активну участь у формуванні банди, розробляв її цілі та завдання, принципи побудови та діяльності, а також безпосередньо брав участь у вчиненні злочинів.
До складу групи постійно входили, крім нього, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Епізодично, з урахуванням вчинення конкретних злочинів, до складу банди приєднувались ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші невстановлені слідством особи.
Для озброєння банди ОСОБА_3 та інші організатори банди з невстановлених слідством джерел, за рахунок коштів, отриманих від злочинної діяльності, незаконно набували самостійно та організували набуття учасниками банди різної бойової вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу. Також члени банди набували зброю безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Керуючи бандою, ОСОБА_3 та інші її організатори також самостійно придбали без передбаченого законом дозволу та достовірно знали про наявність в організованій групі різної вогнепальної бойової зброї, боєприпасів та вибухових речовин, які складали загальну власність банди та особисто здійснювали носіння та зберігання цієї зброї, бойових припасів та вибухових речовин.
12.03.2020 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру в організації банди та участі у вчинюваних нею нападах, а також у вчиненні у складі банди злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч. 2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст. 258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч. ч. 1, 2, 4 ст. 345 КК України. Крім цього, ОСОБА_3 було затримано, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, з метою доставлення в суд для розгляду клопотання про тримання під вартою.
В ході особистого обшуку в ОСОБА_3 було вилучено: мобільний телефон марки «Sony» моделі «Xperia», СІМ картки мобільного оператора «Київстар» з н.т. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_16 .
12.03.2020 вищезазначені предмети та документи було визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи вищенаведене, слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 , що мало місце 12.03.2020 року.
Дослідивши внесене слідчим клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні згідно ч.2 ст.171 КПК України слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, всупереч вимогам частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено чіткої підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності такого арешту.
Крім цього, відповідність майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України означає, що воно є матеріальним об`єктом, який був знаряддям кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Між тим в клопотанні немає відомостей, які б вказували на те, що вилучені 12.03.2020 р. під час проведення особистого обшуку: мобільний телефон марки «Sony» моделі «Xperia», СІМ картки мобільного оператора «Київстар» з н.т. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_16 , є засобами чи знаряддями вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину, є носієм інформації, яка була використана при вчиненні злочину, а також на будь-які інші правові підстави для арешту цього майна, наслідки арешту цього майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Дані обставини в своїй сукупності позбавляють суд можливості вирішити заявлене слідчим клопотання про арешт майна по суті.
За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У частині 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000066 від 12.03.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125, ч.2 ст.129, ч.3 ст.146, ч.2 ст.147, ч.2 ст.194, ст..257, ч.ч.2,3 ст.258, ч.ч.1,2 ст.263, ч.1 ст.279, ч.4 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.ч1,2,4 ст.345 КК України, про арешт майна - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, з момент отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1