Справа № 491/474/20
У Х В А Л А
10 червня 2020 року м.Ананьїв

Слідчий суддя Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення автомобіля марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , але перебуває в фактичній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , подане 9 червня 2020 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000101, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

9 червня 2020 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення автомобіля марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , але перебуває в фактичній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , подане 9 червня 2020 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000101, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що 1 червня 2020 року до чергової частини Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 1 червня 2020 року о 00 годин 55 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 , на узбіччі проїзної частини виявлено невідомого чоловіка у крові. Виїздом слідчо-оперативної групи на місці події встановлено, що на узбіччі проїжджої частини перебуває труп громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с.Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області, при огляді якого виявлено тілесні ушкодження у вигляді двох забійних ран на потилиці, потертості та садна на лівій сідниці, потертості на правій лопатці та кров`яного виділення з носу.

1 червня 2020 року вказане повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області за №1480. Відомості за фактом смерті ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.214 КПК України слідчим СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 1 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено, що в ніч на 1 червня 2020 року на перехресті вулиць Ніщинського та Єврейської в місті Ананьїв Одеської області між ОСОБА_7 та його братом ОСОБА_8 виникла сварка, яка згодом переросла в бійку, після якої ОСОБА_7 попрямував з міста Ананьїв у напрямку с.Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області.

Також, було встановлено, що ОСОБА_7 , пересуваючись по вул.Центральній с.Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області, зустрів на шляху ОСОБА_6 , який перебував за кермом свого автомобіля марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », та в подальшому між ними відбулась розмова стосовно обставин, за яких ОСОБА_7 у вечірній час 31 травня 2020 року розбив віконне скло вхідних дверей до літнього кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Після з`ясування обставин ОСОБА_6 мав намір підвезти ОСОБА_7 на своєму автомобілі марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », в напрямку с.Ананьїв Другий Ананьївського району, того місця де неподалік в подальшому було виявлено труп ОСОБА_7 .

У клопотанні слідчий зазначає, у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні судових експертиз щодо механізму та обставин отримання тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_7 . Оскільки на трупі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді потертості та садна на лівій сідниці, потертості на правій лопатці, що на думку слідчого може свідчити про факт падіння або зістрибування з автомобіля, яким може бути автомобіль марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , але перебуває в фактичній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , тому виникла необхідність у тимчасовому доступі до зазначеного автомобіля його огляду та вилучення.
Слідчий СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 у судове засідання з розгляду клопотання не з`явився, проте надав до суду пеському заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить його задовольнити, справу розглянути у його відсутність.
У відповідності до положень ч.1 ст.163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.
Проте, слідчий суддя у відповідності до положень ч.2 ст.163 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.
Суд бере до уваги положення ч.1 ст.26 КПК України, якою визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
У зв`язку з чим, з урахуванням заяви слідчого, в якій він висловлює думку по суті клопотання та просить суд розглядати його за відсутності слідчого, вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності сторони кримінального провадження, яка його подала.
При цьому, у відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з урахуванням заяви слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання з наступних підстав.
Так, частиною 1 статті 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження віднесено тимчасовий доступ до речей і документів.
Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сформульовані в статті 132 КПК України.
Частиною 3 статті 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Положеннями глави 15 «Тимчасовий доступ до речей і документів» не встановлено вимог до тяжкості злочину, під час досудового розслідування якого може бути застосований захід забезпечення досудового розслідування у вигляді тимчасово доступу до речей і документів, що виключає застосування п.1 ч.3 ст.132 КПК України, в частині тяжкості злочину.
Проте, не виключає вимогу щодо необхідності доведення існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується пунктами 1 та 2 частини 2 статті 160 КПК України, якими визначено, що у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, з клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000101, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом виявлення трупу ОСОБА_7 .
Частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
З диспозиції частини 1 статті 115 КК України вбачається, що склад зазначеного злочину полягає у вчиненні умисних дій відносно потерпілого, які потягли за собою його смерть, тобто смерть потерпілого має бути у причинно-наслідковому зв`язку з вчиненням стосовно нього дій іншою особою.
Очевидним є той факт, що для встановлення наявності дій іншої особи, які потягли за собою смерть потерпілого необхідно проведення відповідної експертизи, що зокрема передбачено пунктом 1 частини 2 статті 242 КПК України, яким визначено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення причин смерті.
При цьому, клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей про проведення, або хоча б призначення у кримінальному провадженні експертизи з метою встановлення причин смерті ОСОБА_7 .
З наведеного вбачається, що клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких фактів та доказів на їх підтвердження, які б доводили існування обґрунтованої підозри того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, а саме того, що смерть ОСОБА_7 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з вчиненням стосовно нього дій іншою особою, самі лише виявлені на його тілі тілесні ушкодження про даний факт свідчити не можуть.
З наведеного вбачається, що слідчим не доведено обставин, передбачених п.1 ч.3 ст.132 КПК України.
Відповідно до положень ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 1 статті 2 КПК України завдання кримінального провадження визначено, як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Пунктом 9 частини 1 статті 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться недоторканність права власності.
Частиною 1 статті 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Зазначене відповідає положенням статті 41 Конституції України, якою визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною 3 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до положень ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Зі змісту частини 7 статті 163 КПК України вбачається, що законодавець визначив два окремих випадки, в яких слідчий суддя в ухвалі про тимчасовий доступ до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, а саме: 1) якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів; 2) якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Слідчий просить надати тимчасовий доступ з можливістю вилучення автомобіля марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , але перебуває в фактичній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .
Проте, клопотання не містить будь-яких посилань на наявність достатніх підстав вважати, що без вилучення автомобіля марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 » існує реальна загроза його зміни або знищення. Матеріали, додані до клопотання також, не містять будь-яких підстав вважати, що особа, в якої за твердженням слідчого перебуває зазначений автомобіль має намір або підстави його пошкодити або знищити.
Навпаки, з доданої до клопотання копії пояснень ОСОБА_6 вбачається, що 1 червня 2020 року рухаючись на зазначеному автомобілі по с.Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області він помітив автомобілі поліції і швидкої та зупинився щоб дізнатися, що сталося. Після цього до ОСОБА_6 підійшов працівник поліції та запропонував поїхати до райвідділу, на що ОСОБА_6 погодився, та працівник поліції сів за кермо автомобіля ОСОБА_6 і вони рушили до м.Ананьїв. Приїхавши до відділення поліції працівники поліції запропонували ОСОБА_6 надати автомобіль для його огляду, на що ОСОБА_6 погодився.
З наведеного вбачається, що клопотання та додані до нього матеріали не містять жодних доводів та доказів того, що вразі не вилучення автомобіля марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », існуватиме можливість його знищення або пошкодження.

Крім того, слід звернути увагу на те, що слідчий в своєму клопотанні, в якості мети надання тимчасового доступу до автомобіля, зазначає, що автомобіль необхідно, зокрема оглянути.

З даного приводу слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 237 КПК України огляд є окремою слідчою дією та полягає в тому, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
При цьому, відповідно до положень речення 3 частини 2 статті 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Тобто, слідчий вважає, що тимчасовий доступ до речей та документів в даному випадку необхідний для здійснення огляду іншого володіння особи.
При цьому, частиною 2 статті 237 КПК України визначено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Тобто, проведення огляду іншого володіння особи, окрім огляду місця події, з урахуванням правил, передбачених ст.ст.234-236 КПК України, можливий або на підставі ухвали слідчого судді, постановленій за результатами розгляду відповідно клопотання, або може бути проведений з урахуванням положень ч.3 ст.233 КПК України до постановлення такої ухвали, але з обов`язковим подальшим зверненням до слідчого судді з відповідним клопотанням для отримання такої ухвали.
До висновку, про те, що огляд не входить до поняття тимчасового доступу до речей і документів можливо дійти також, зі змісту частини 1 статті 159 КПК України, якою визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Слід також звернути увагу на те, що частиною 2 статті 93 КПК України, передбачено також такий шлях збирання доказів стороною обвинувачення, як витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб документів.
Проте, клопотання не місить будь-яких відомостей про те, що унеможливлює для слідчого отримання речей, до яких він просить надати тимчасовий доступ, шляхом витребування або огляду.
З наведеного вбачається, що слідчим не доведено обставини, передбачені п.2 ч.3 ст.132 КПК України, а саме те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Крім того, частиною 1 статті 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Частиною 2 статті 160 КПК України визначено, вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
При цьому, частиною 5 статті 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З пункту 4 частини 2 статті 160 вбачається, що законодавець встановив обов`язок слідчого або прокурора зазначити в клопотанні відомості про підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Так, в пункті 5 частини 1 статті 164 КПК України зазначено, що в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначенопрізвище, ім`я та по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, які мають надати тимчасовий доступ до речей і документів.
Слідчий в клопотанні про тимчасовий доступ до автомобіля марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , зазначає, що вказаний автомобіль перебуває в фактичній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .
На підтвердження перебування автомобіля у власності ОСОБА_6 слідчим додано до клопотання, зокрема, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-104238100 від 23 листопада 2019 року, В якому забезпеченим транспортним засобом зазначено автомобіль марки «Ford» моделі «Transit», 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 ».

Проте, страхувальником у вказаному полісі, в якості страхувальника зазначено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів взагалі не може бути однозначним підтвердження перебування транспортного засобу у власності або володінні особи відмінної від страхувальника, що вбачається зі змісту Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Так, пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.
В той час, як пунктом 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Тобто, навіть загальні положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не пов`язують можливість особи застрахувати транспортний засіб з наявність в неї права власності або користування таким транспортним засобом.
При цьому, інші додані до клопотання матеріали не містять підтвердження, як того що у власності або володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , саме автомобіля марки «Ford» моделі «Transit», 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 ».

Так, в поясненнях самого ОСОБА_6 містяться відомості, що у власності ОСОБА_6 е автомобіль марки «Форд транзит» жовтого кольору, проте не міститься будь-яких відомостей про його номерний знак та рік випуску.

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 1 червня 2020 року вбачається, що коли він з своїм братом ОСОБА_10 , йшли до с.Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області їх наздогнав жовтий вантажний автомобіль (бус), проте свідчення ОСОБА_8 не містять жодних відомостей про марку, рік випуску та номерний знак зазначеного транспортного засобу.

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 4 червня 2020 року вбачається, що в ніч 31 травня на 1 червня 2020 року ОСОБА_6 їздив на власному авто, можливо припустити, що вантажному, але будь-яких відомостей про марку, модель, колір, номерний знак або рік випуску цього автомобіля свідчення ОСОБА_11 не містять.

Неповнолітній свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в своїх показаннях від 1 червня 2020 року, описує автомобіль ОСОБА_6 як «автобус» та не наводить будь-яких його характеристик, як то марки, моделі, кольору, номерного знаку або року випуску.

З наведеного вбачається, що слідчим в клопотанні жодним чином не доведено, як те, що у власності або володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , є саме автомобіль марки «Ford» моделі «Transit», 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », так і те, що саме зазначений автомобіль використовувався ОСОБА_6 під час подій, що мали місце в ніч з 31 травня на 1 червня 2020 року, та підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування.

Зазначене ставить під сумнів те, що наданням тимчасового доступу, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, що в свою чергу не відповідає положенням п.3 ч.3 ст.132 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, є необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 159-166, 369-371 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення автомобіля марки «Ford Transit», жовтого кольору, 1996 року випуску, з державним номерним значком « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , але перебуває в фактичній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , подане 9 червня 2020 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000101, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - відмовити.
Копію ухвали направити до СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

У відповідності до положень ч.5 ст.532 КПК України ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1