ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 матеріали справи у кримінальному провадженні №0001376 від 25.06.2019 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 січня 2020 року про продовження строку тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Потсдам, Німеччина, українцю, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , неодруженого, із середньою освітою, працюючого на посаді пакувальника ТОВ «Себорнетсе», раніше в силу ст.89 КК України не судимого - до 06 березня 2020 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу районного суду від 09.01.2020 р. щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного у вигляді тримання під вартою та обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого в АДРЕСА_2 .
Обґрунтовує свої апеляційні вимоги тим, що суд в своєму рішенні не мотивує існування ризиків на які вказує прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, а тільки зазначає про їх наявність.
Вважає, що суд при продовженні запобіжного заходу його підзахисному не надав належної та неупередженої оцінки всім обставинам справи в їх сукупності,
Провадження № 11-кп/822/95/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_9
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_10
зокрема і характеризуючих даних обвинуваченого та належним чином не обґрунтував про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката обвинуваченого та потерпілу ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, яка вважає ухвалу районного суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Частина 3 ст.331 КПК України передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на
нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зазначеним у частині першій вказаної статті.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.
Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, які передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
За змістом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На думку колегії суддів дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 судом першої інстанції були дотримані повністю.
Як вбачається з матеріалів справи, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001376 від 25.06.2019 р. за ч.1 ст.121 КК України до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.08.2019 р., який було продовжено ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці до 24.09.2019 р.
В подальшому, 30.08.2019 р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 було скеровано для розгляду до суду і ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18.09.2019 р. відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.11.2019 р., який було продовжено цим же судом до 10.01.2020 року.
На даний час на розгляді Шевченківського районного суду м. Чернівців перебувають матеріали кримінального провадження №0001376 від 25.06.2019 р. з обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Строк дії ухвали про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчувався.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та ризики, які були враховані при обранні останньому міри запобіжного заходу на досудовому розслідуванні не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти таким ризикам.
Суд першої інстанції задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 вірно зазначив, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України немає.
Крім того, районним судом при розгляді клопотання прокурора вірно вказано, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Також на думку колегії суддів, районний суд обґрунтовано врахував характер кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , сукупність всіх обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що останній може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого умисного злочину, а саме, за умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, після вчиненого одразу зник, при цьому не надав першої допомоги потерпілій.
Також, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять даних щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме, осіб які б перебували на його утриманні чи встановленої опіки над родичами обвинуваченого, а також враховує те, що обвинувачений немає сталих матеріальних доходів, неодноразово змінював своє місце проживання, оскільки зареєстрований в АДРЕСА_1 , місце постійного проживання - АДРЕСА_2 , що було підтверджено захисником обвинуваченого в судовому засіданні, а фактично проживав до затримання у співмешканки в АДРЕСА_3 .
Дані обставини свідчать про те, що обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші злочини, а отже і не зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими судом першої інстанції та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09.01.2020 р. з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 176-178, 182, 183, 331, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 січня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис ОСОБА_10

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_10