пр. № 1-кс/759/1247/20
ун. № 759/3334/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001091 від 22.02.2020 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001091 від 22.02.2020 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний злочин при наступних обставин.

ОСОБА_8 22.02.2020 приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи на прибудинковій території до будинку АДРЕСА_1 , намагався таємно викрасти майно потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 880 гривень, однак, з причин. що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.

Так, ОСОБА_8 , 22.02.2020 приблизно о 18 годині 30 хвилин проходив поряд з будинком №62, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, де звернув увагу на автомобіль марки «Фольскваген Т4», р/н НОМЕР_1 , який належав потерпілій ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, користуючись вільним доступом до вищевказаного автомобіля, вирішив таємно викрасти рюкзак з особистими речами потерпілої ОСОБА_9 , з метою з подальшого продажу та отримання коштів для власних потреб.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, та той факт. що потерпіла ОСОБА_9 не зачинила свій автомобіль марки «Фольскваген Т4», р/н НОМЕР_1 , останній проник до салону вищевказаного автомобіля, де з переднього пасажирського сидіння взяв рюкзак в якому знаходились особисті речі потерпілої ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 300 гривень,полотенце вартістю 100 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 100 гривень, дві зубні щитки загальною вартістю 50 гривень, зубна паста вартістю 30 гривень та сам рюкзак вартістю 300 гривень.

В подальшому, маючи намір таємно викрасти вищевказаний рюкзак із вмістом перерахованих у ньому речей та цінностей, ОСОБА_8 залишив салон автомобіля потерпілої ОСОБА_9 та намагався покинути місце злочину, однак, довести свій злочинний умисел до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий потерпілою ОСОБА_9 разом із наявним при ньому рюкзаком, який він намагався таємно викрасти.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), так як злочин, що не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.
Підозрюваний крадіжку визнав, проти застосування щодо нього тримання під вартою заперечував та просив обрати менш тяжкий запобіжний захід.
Захисник підозрюваного просив відмовити в задоволенні клопотання про застосовування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки саму крадіжку підозрюваний визнає, але злочин повинен кваліфікуватися за ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку з тим, що відсутні докази того, що підозрюваний раніше судимий, а санкція ч. 1 ст. 185 КК України не передбачає тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання, то прокурором вказано на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші правопорушення та впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати встановленню істини.
22.02.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у сукупності.
Разом із тим, із дослідженим слідчим суддею матеріалів не вбачається достатньо підстав для підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого саме частиною 2 ст. 185 КК України.
Так, згідно ч. 2 ст. 185 КК України встановлено відповідальність за крадіжку, яка вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб.
Як зазначено в клопотанні, ОСОБА_8 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний злочин.

В матеріалах клопотання відсутні докази того, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість,

Натомість згідно п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Тобто, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи за підозрою у вчинені злочину за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі можливо виключно у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Тоді як таких доказів та доводів суду надано не було.
Інших підстав, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України для можливості застосування тримання під вартою не встановлено.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Слідчий судя вважає можливим застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України. Відповідний захід з огляду на встановлені обставини та з огляду на особу підозрюваного буде достатнім задля забезпечення мети застосування таких заходів.
Таким чином, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 183, 184, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001091, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України- залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

1) Прибувати до слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

2) Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання на іншу адресу. 4) Утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками визначених у даному кримінальному провадженню, здати паспорт для виїзду за кордон на зберігання до відповідних органів державної влади.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Святошинське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Строк виконання покладених обов`язків рахувати два місяці, тобто до 24.04.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1