Справа № 161/7307/20
Провадження № 1-кс/161/3635/20
У Х В А Л А

м. Луцьк 15 травня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання т.в.о. старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Т.в.о. старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що знаходиться у м. Ковель, вул.. Грибоєдова (приміщення гаража знаходиться у восьмому ряді гаражного масиву сьомим по рахунку, починаючи від перехрестя доріг між гаражами), яким користується ОСОБА_5 .
Своє клопотання мотивує тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що 17 травня 2019 року в період часу з 12 години 55 хвилин по 15 годину 20 хвилин, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 виявлено полімерний пакет, в якому знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судового експерта №250 від 24 травня 2019 року являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 68,19 грам, яку останній зберігав за місцем проживання з метою збуту в місця позбавлення волі, зокрема, в Маневицьку ВК-42.
30.05.2019 відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000992.
05.05.2020 на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду від 29.04.2020 співробітниками СУ ГУНП області із залученням працівників УСР у Волинській області ДСР НП України, у рамках кримінального провадження №0000992 від 30.05.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 та ч.2,3 ст. 307 КК України проведено обшук гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що знаходиться у м. Ковель, вул.. Грибоєдова (приміщення гаража знаходиться у восьмому ряді гаражного масиву сьомим по рахунку, починаючи від перехрестя доріг між гаражами), яким користується ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено майно.

Дане майно має силу речових доказів та постановою слідчого від 05.05.2020р. визнано речовими доказами.
В судове засідання не прибули слідчий та прокурор, однак подали до суду письмову заяву, в якій просили проводити розгляд даного клопотання без їх участі; клопотання підтримали з підстав, викладених у клопотанні. Представник власника майна не заперечував щодо накладення арешту на майно.
Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, використання та розпорядження такими речами, вилученими 05.05.2020р. під час проведення обшуку, а саме - металевим предметом з написом S САЙГА 410 К-01, номер затертий, ззовні схожий на вогнепальну зброю з магазином; трьома предметами червоного кольору, ззовні схожі на боєприпаси з написом «ТАХО 410/76»; тринадцятьма прозорими поліетиленовими пакетами, в середині яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1