Справа № 133/1466/19
Провадження №11-кп/801/1426/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2019, якою кримінальне №0000309 від 25.07.2018 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України закрито з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2019 кримінальне №0000309 від 25.07.2018 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України закрито з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України .

Своє рішення мотивував суд наступним.

У провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само в проханні надати таку вигоду для третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища та відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, тобто пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само в проханні надати таку вигоду для третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити даний обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки кримінальне провадженні підсудне Козятинському міськрайонному суду, підстав для закриття провадження чи направлення обвинувального акта прокурору немає .

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає неможливим призначати обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений з порушенням вимог КПК України.

Адвокат ОСОБА_11 в підготовчому засіданні просив повернути прокурору обвинувальний акт складений 23 травня 2019 року прокурором відділ прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000309 від 25.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України відповідно до п. 3 ч.3 ст.314 КПК України, оскільки обвинувальний акт складено з порушенням ст.ст. 291, 293 КПК України, а саме відносно особи, яка не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, та відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору. ОСОБА_7 є депутатом та головою Козятинської районної ради Вінницької області . У відповідності до п.6 ч.1ст.480, п.1 ч.1 ст.481 глави 37 КПК України , які діяли на час пред`явлення ОСОБА_7 підозри , передбачено особливий порядок повідомлення про підозру депутату місцевої ради, яке здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури. В той же час, повідомлення про підозру ОСОБА_7 було складено прокурором Вінницької області ОСОБА_13 та вручено прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 . Проте, прокурор відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 за своєю посадою не є керівником регіональної прокуратури та відповідно до п.1 ч.1 ст.481 КПК України не має права вручати повідомлення про підозру особам, які є депутатами місцевих рад. Таким чином, ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки йому не було повідомлено про підозру в порядку визначеному статтями 276-279, 480-481 КПК України.

Крім того, до обвинувального акту не додано розписки ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Також копія обвинувального акту та реєстру досудового розслідування не вручалась захисникам ОСОБА_7 - ОСОБА_14 та ОСОБА_11 .

Адвокат ОСОБА_14 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_11 , вважає, що викладені у його клопотанні доводи є слушними, разом з тим заявив клопотання про закриття кримінального провадження за результатами підготовчого судового засідання у справі № 133/1466/ стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2019 у справі № 127/6776/19 було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНГІ у Вінницькій області ОСОБА_15 та продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000309 до шести місяців, тобто до 15.05.2019.

У період з 15.05.2019 по 20.05.2019 включно ОСОБА_7 ОСОБА_8 та їх захисники були ознайомлені з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України. Згідно з положеннями ч.3 ст.219 КПК України зазначений строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, який склав шість календарних днів, не включається у строк досудового розслідування. Обрахування строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000309, відповідно до приписів ч.ч. 1. З ст. 219 КПК України, було зупинене 15.05.2019 (в день відкриття матеріалів ОСОБА_7 і захиснику ОСОБА_14 ) і відновлене починаючи з 21.05.2019 (у зв`язку з підписанням захисником ОСОБА_11 20.05.2019 протоколу про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження). Після поновлення перебігу строку досудового розслідування у сторони обвинувачення залишився один (21.05.2019) з встановленого слідчим суддею шестимісячного строку для вчинення однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Упродовж 21.05.2019 сторона обвинувачення не склала і не передала до суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у зв`язку з чим з 22.05.2019 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000309 є таким, що закінчився, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Прокурор заперечував проти клопотань захисників обвинуваченого ОСОБА_7 та адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , посилаючись на те, що досудове розслідування проводилось відповідно до вимог КПК України, підозра ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вручалась з дотриманням вимог ст. 480, 481 КПК України, статус підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово перевірялись слідчими суддями при прийнятті рішення про забезпечення заходів кримінального провадження, обвинувальний акт складено в межах строку досудового розслідування, відсутність розписок захисників обвинувачених про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а також немає підстав для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримують позицію адвоката ОСОБА_11 .

Задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_14 , суд послався на те, що у період з 15.05.2019 по 20.05.2019 включно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники були ознайомлені з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України. Виходячи з положеннями ч.3 ст.219 КПК України зазначений строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, який склав шість календарних днів, не включається у строк досудового розслідування Отже, обрахування строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000309, відповідно до приписів ч.ч. 1,3 ст. 219 КПК України, було зупинене 15.05.2019 (в день відкриття матеріалів ОСОБА_7 і захиснику ОСОБА_14 ) і відновлене починаючи з 21.05.2019 (у зв`язку з підписанням захисником ОСОБА_11 20.05.2019 протоколу про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження). Після поновлення перебігу строку досудового розслідування у сторони обвинувачення залишився один (21.05.2019) з встановленого слідчим суддею шестимісячного строку для вчинення однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Досудове розслідування завершується з моменту вручення підозрюваному та захисникові повідомлення про завершення досудового розслідування, яке має на меті офіційне затвердження права підозрюваного та його захисника на практичний доступ до матеріалів кримінального провадження, та складання і вручення обвинувального акта. Упродовж 21.05.2019 сторона обвинувачення не склала і не передала до суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а складено обвинувальний акт було 23.05.2019, тобто вже з 22.05.2019 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000309 є таким, що закінчився.

Суд першої інстанції, зазначивши, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні спливав 21.05.2019 року, прийшов до висновку, що обвинувальний акт направлено до суду поза межами строків досудового розслідування та прийняв рішення про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2019 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню на підставі ст.ст.409, 412 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вимоги мотивує тим, що право закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 284 КПК України в редакції, що діяла на момент прийняття судом першої інстанції рішення про закриття кримінального провадження, належало виключно прокурору.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вмотивованість рішення означає, що суд чітко та зрозуміло зазначає мотиви, факти та підстави, за якими ухвалюється рішення, норми матеріального та процесуального права, які ним застосовані, та врахування пояснень сторін. Це дає змогу суспільства здійснити контроль над рішенням (рішення у справі «Серявін та інші проти України від 10 лютого 2011 року), а сторонам мати можливість його коректного оскарження, оскільки без цього не може йтися про справедливий суд. Умотивованість рішення є проявом принципу належного здійснення правосуддя (рішення у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року). Умотивованість рішення пов`язана з усіма іншими процесуальними гарантіями права на справедливий судовий розгляд, оскільки саме вмотивоване рішення дозволяє зрозуміти, що сторони були належним чином вислухані, а їх докази досліджені (реалізований принципи змагальності сторін, їх рівності) (рішення у справі «Кузнецова та інші проти Росії» від 09 січня 2014 року). Ігнорування важливих показань і доказів вважається порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справах «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року).

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень і важливим аспектом права на справедливий суд. Судове рішення високої якості це рішення, яке досягає правильного результату, наскільки це дозволяють надані судді матеріали, у справедливий, швидкий, зрозумілий та недвозначний спосіб.

Зі змісту ухвали суду першої інстанції вбачається, що суддя повністю дослідив всі обставини, вивчив обставини для закриття провадження, обґрунтовано виклав прийняте рішення з посиланням на відповідні норми процесуального права, зазначив в судовому рішенні належні мотиви його прийняття.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п.10 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Колегія суддів не може погодитись із тими доводами, що наведені судом першої інстанції в ухвалі і які послугували підставою для закриття кримінального провадження.

Так , за змістом положень частини першої статті 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Тобто, раніше чинний закон перестає застосовуватись у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що положення статті 284 КПК України піддавались неодноразовим змінам. Останні зміни до статті 284 КПК України були внесені Законом №2548 VІІІ від 18.09.2018 року. Вказаний закон набув законної сили 04.11.2018 року.

Отже ,виходячи із положень статті 5 КПК України , на момент розгляду судом першої інстанції клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з підстав закінчення строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, суд першої інстанції мав би керуватися положеннями статті 284 КПК України в редакції , що діяла на момент прийняття рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що положення статті 284 КПК України мають тлумачитись в сукупності, не відриваючи із загального контексту статті окремі його пункти, частини цієї статті.

Положення частини першої статті 284 КПК України в редакції, що була чинною на момент прийняття рішення , дійсно містили п.10 за змістом якого кримінальне провадження закривається , якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Водночас, стаття 284 КПК України містила на момент прийняття рішення судом першої інстанції , також , і частини 2,4 та 7 і положення п.10 ч.1 цієї статті мали б застосовуватися виходячи із системного аналізу статті 284 КПК в цілому.

Так, частиною 2 цієї статті, зокрема, передбачається право суду закрити кримінальне провадження лише у випадку: 1. У зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 2. Якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення , за винятком випадків , передбачених цим Кодексом ; 3. Досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення , передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України , відповідно до підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Згідно частини 4 статті 284 КПК України прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першої цієї статті.

Отже, виходячи із системного аналізу положень частин першої , другої та четвертої статті 284 КПК України право закриття кримінального провадження з підстав передбачених п.10 ч.1 цієї статті в редакції, що діяла на момент прийняття судом першої інстанції рішення про закриття кримінального провадження (30.10.2019 року), належало виключно прокурору.

З цього приводу варто звернути увагу також і на положення частини сьомої статті 284 КПК України.

Так, за змістом частини 7 статті 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5,6,7,8,9,9-1 частини першої цієї статті , виявляються під час судового провадження , а також у випадку, передбаченому пунктами 2,3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Отже, як встановлено , вказаною нормою в переліку пунктів частини першої цієї статті не зазначено п.10 ч.1 ст.284 КПК України на яку послався суд першої інстанції при закритті кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу , які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, закриваючи провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 застосував норму КПК України, яка не давала йому на це права, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції колегія суддів не обговорює питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень , оскільки це питання не досліджувалось і судом першої інстанції.

Не перевіряються колегією суддів також і доводи прокурора щодо дотримання строків досудового розслідування передбачених ст.219 КПК України оскільки ухвала суду скасовується з інших правових підстав.

Керуючись ст..ст.284,404,405,407,409,412,415 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - задовольнити;

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.10.2019, якою кримінальне №0000309 від 25.07.2018 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України закрито з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати;

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції; зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3