ун. № 759/3792/20
пр. № 1-кп/759/782/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000899 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Миколаївка Дубенського р-ну Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпілий ОСОБА_5 -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи неофіційним працівником ПП «Міцний», 01.02.2020 приблизно о 01 год. 40 хв., знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , знаючи що на території ПП «Міцний», що по вул. Пшеничній, 4 в м. Києві стоїть службовий автомобіль «ГАЗ-2705» державний номерний знак НОМЕР_1 вирішив незаконно заволодіти ним. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, приблизно о 02 год. 15 цієї ж ночі прибув на територію ПП «Міцний», що по вул. Пшеничній, 4 в м. Києві, ввів в оману охоронця вказаного підприємства, повідомивши останньому про те, що він за дорученням директора ОСОБА_6 поїде за запчастинами. Після цього, ОСОБА_3 прослідував до автомобіля «ГАЗ-2705» державний номерний знак НОМЕР_1 та шляхом вільного доступу через відчинені двері проник до салону вказаного автомобіля, та використовуючи ключі, які знаходилися в замку запалення, привів у дію двигун внутрішнього згоряння, після чого керуючи автомобілем «ГАЗ-2705» державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав з території ПП «Міцний».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 01.02.2020 приблизно о 01 год. 40 хв. він відпочивав вдома, а саме: в квартирі АДРЕСА_3 та, знаючи що за місцем його роботи є автомобіль, вирішив взяти його для власного використання. Після цього, приблизно о 02 год. 15 хв. він прийшов на територію ПП «Міцний», що по вул. Пшеничній, 4 в м. Києві, та сказав охоронцю, що йому необхідний автомобіль «ГАЗ-2705» державний номерний знак НОМЕР_1 виконати доручення керівника. Охоронець його пропустив і він, скориставшись ключами, що були в автомобілі, завів його та поїхав з території підприємства у своїх справах.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 289 КК України вірною, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості, дані про особу винного, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: «ГАЗ-2705» державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1