ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/685/20
Провадження № 1-кп/211/419/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора- ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000076 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 20.03.2007 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі.

2) 15.11.2007 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2-185 ч. 3, 263 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20.03.2007 остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

3) 31.03.2009 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 289 ч. 1, 185 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2007 та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнився 17.02.2012 із Криворізької ВК №80 за постаново Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2012 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на строк 5 місяців 28 днів.

4) 25.11.2013 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

5) 08.01.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2013 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

6) 27.02.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2013 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

7) 30.01.2014 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

8) 26.03.2014 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. 3, 185 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 70 ч. 4, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2014 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

9) 15.04.2014 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 70 ч. 4, 72 КК України покарання за даним вироком зараховано до покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2014 та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

10) 12.11.2014 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 70 ч. 4, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.04.2014 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

11) 29.12.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12.11.2014 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнився 22.11.2017 із Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарання.

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17 січня 2020 року приблизно о 12 годині 35 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в кухонній кімнаті кв. АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_6 , з якою він перебував у близьких стосунках, попросив ОСОБА_6 передати йому її мобільний телефон з метою здійснення телефонного дзвінка, на що потерпіла погодилась і передала ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 8 Pro біло-зеленого кольору з ефектом «хамелеона», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась SIM-картка мобільного оператора зв`язку Київстар з номером НОМЕР_3 . Отримавши вказаний мобільний телефон та тримаючи його у руках декілька хвилин, ОСОБА_5 не здійснював телефонні дзвінки, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_6 зрозуміла, що ОСОБА_5 не збирається телефонувати, тому почала вимагати від нього повернення свого майна. В цей момент, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Надалі 17 січня 2020 року приблизно о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаним місцем, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, повторно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, тримаючи у руках мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 8 Pro біло-зеленого кольору з ефектом «хамелеона», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , на вимогу потерпілої ОСОБА_6 повернути належний їй мобільний телефон та припинити злочинні дії не реагував та поклав вищевказаний мобільний телефон до кишені одягненої на ньому куртки, тим самим відкрито заволодів вищевказаним телефоном, після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши вказаний мобільний телефон на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1439 від 27.01.2020, матеріального збитку на загальну суму 6649,05 грн. (шість тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 05 коп.). Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що він 17.01.2020 року забрав у потерпілої телефон, продав його, гроші витратив на власні нужди. В скоєному розкаюється, завдані збитки відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим знаходилась у близьких стосунках, вони посварились, він взяв телефон та пішов, вона кричала йому, щоб повернув, однак він відмовив. Просила суворо не карати, збитки відшкодовано.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням деяких письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, судово-товарознавчу експертизу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий. Відповідно висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцін.ється як високий, ризик небезпеки для суспільства середній.

Обставинами, передбаченими ст..66 КК України, які б пом`якшували покарання є шире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання є рецедив злочинів. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1