Номер провадження: 11-сс/813/1143/20
Номер справи місцевого суду: 522/5468/20 1-кс/522/9678/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2020 року, постановлену за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.296 КК України в рамках кримінального провадження за №0006442,внесеного до ЄРДР 05.12.2019 року,

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою запобігання наявним ризикам.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 20.00 години до 10.00 години, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком до 21.08.2020 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, передбачених ст.177 КПК України, а сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи запобіжного заходу. Крім того, слідчим суддею зазначено, що доводи клопотання слідчого про існування ризику тиску на свідків не підтверджуються матеріалами справи, а заявлений у клопотанні слідчого ризик перешкоджання органу досудового розслідування іншим шляхом взагалі не конкретизований слідчим в клопотанні та не доведений в судовому засіданні прокурором.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає, що ухвала є необґрунтованою в частині часу, коли підозрюваному заборонено залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник посилається на те, що підозрюваний виховує двох дітей з інвалідністю, які потребують відвідування лікувальних закладів, які починають працювати з 08.00 години ранку, а для соціальної адаптації відвідування пляжів після спадання спеки.

За вказаних обставин захисник просить змінити ухвалу слідчого судді в частині часу заборони ОСОБА_7 залишати місце проживання, встановивши заборону залишати місце проживання в період часу з 22 голини до 08 години наступного дня.

В своїй апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 зазначає, що вважає ухвалу незаконною, оскільки слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та не надано належної оцінки доказам, перелік яких зазначено у клопотанні слідчого.

Крім того, на думку прокурора, слідчим суддею не надано уваги, що в травні 2020 року відносно ОСОБА_7 до місцевого суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням його за ч.2 ст.342 КК України для розгляду по суті.

На підставі цього, прокурор місцевої прокуратури просить хвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданих апеляційних скарг.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану захисником апеляційну скаргу, просили її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; виступ прокурора, який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому, ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов правильного висновку про те, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України. Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовуються дослідженими доказами та не оскаржуються сторонами.

Згідно з приписами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 КК України, обвинувальний акт передано до Київського районного суду м.Одеси, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення з боку підозрюваного ОСОБА_7 .

Наявність зазначеного ризику сторона захисту не заперечує. Більш того, існування такого ризику підтверджується процесуальною поведінкою підозрюваного, який у своїх поясненнях суду апеляційної інстанції зазначив, що вважає свої дії правомірними.

Також, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання визначеним судом ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 одружений, працює журналістом, виховує 2-х неповнолітніх дітей-інвалідів, які потребують відвідування та лікування в різних медичних закладах, є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, що у сукупності свідчить про міцні соціальні зв`язки, тобто відсутні ризики, які б давали підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя обґрунтовано вважав необхідним і достатнім для запобігання визначеному ризику та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та вважає помилковим висновок слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення наявності ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомі особи потерпілих та свідків, а тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, які на теперішній час допитаний на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора стосовно неврахування слідчим суддею наявності ризику що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час не здатен запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Більш того, сама сторона захисту в апеляційний скарзі зазначає, що заборона підозрюваному залишати місце проживання у нічний період часу ніяким чином не впливає на процесуальну поведінку підозрюваного.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 стосовно того, що підозрюваний виховує двох дітей з інвалідністю, які потребують відвідування лікувальних закладів, оскільки підозрюваний одружений та має дієздатну дружину, яка здатна займатися вихованням та наданням необхідного лікування їх спільним дітям.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

Разом з тим, враховуючи те, що на даному етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України є обґрунтованою, підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, однак доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) не ґрунтуються на беззаперечних доказах та враховуючи те, що існують ризики вчинення іншого кримінального правопорушення з боку підозрюваного та ризик що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, апеляційний суд дійшов до висновку, що обрання до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, передбаченої ст.177 КПК України, тому застосуванню підлягає більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, який відповідно до ст.184 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволеня.

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2020 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.296 КК України в рамках кримінального провадження за №0006442,внесеного до ЄРДР 05.12.2019 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він повинен відбувати домашній арешт, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.
Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Прниморського ВП ГУНП в Одеській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали становить до 21.08.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4