Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/294/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року. м. Кропивницький
Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2020, про визнання бездіяльності прокурора Кіровоградської області, яка полягає у не розгляді клопотання ОСОБА_4 від 01.07.2020 в порядку ст. 220 КПК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2020, задоволено скаргу ОСОБА_4 про бездіяльність прокурора Кіровоградської області, яка полягає у не розгляді його клопотання від 01.07.2020 в порядку ст. 220 КПК України, та зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Кіровоградської області розглянути клопотання ОСОБА_4 від 01.07.2020.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_3 , просить скасувати ухвалу слідчого судді щодо зобов`язання уповноважених осіб прокуратури Кіровоградської області розглянути клопотання ОСОБА_4 від 01.07.2020, у порядку ст. 220 КПК України.
Перевіривши апеляційну скаргу стосовно її прийнятності вважаю необхідним повернути її прокурору, з таких підстав.

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду, тобто суди зобов`язані застосовувати рішення Європейського суду з прав людини як джерело права на всіх етапах провадження нарівні з Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення Принц Ліхтенштейну Ганс- Адам ІІ проти Німеччини).

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено положеннями ст. 303 КПК України.

Так, у частині третій статті 307 КПК України прямо зазначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

При цьому рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення (що передбачено п.1 ч.1 ст. 303 КПК України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Статтею 309 КПК України також не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, за винятком ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні скарги про закриття кримінального провадження.

Згідно вимог ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, як зазначено вище чинне кримінальне процесуальне законодавство, а саме положеннями статей 307 та 309 КПК України, не передбачена можливість оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, оскільки у даному випадку скарга ОСОБА_4 стосується порушення вимог п.7 ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України - суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Так як, вищевказаною ухвалою слідчого судді від 15.07.2020 розглянуто по суті скаргу ОСОБА_4 щодо бездіяльності прокурора Кіровоградської області, яка полягає у не розгляді клопотання від 01.07.2020 в порядку ст. 220 КПК України, івимоги цієї скарги не стосувалися питання встановлення незаконної бездіяльності слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому дане рішення слідчого судді відповідно до ч. 3 ст. 307 та ст. 309 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слід також зауважити, що в резолютивній частині даної ухвали слідчого судді правильно зазначено про те, що ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.
У даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення слідчим суддею.
З огляду на викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Леніського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2020, про визнання бездіяльності прокуратура Кіровоградської області якою зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Кіровоградської області розглянути клопотання ОСОБА_4 від 01.07.2020 - відмовити, а апеляційну скаргу необхідно невідкладно повернути особі, яка її подала.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 392, 399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2020, про визнання бездіяльності прокурора Кіровоградської області, яка полягає у не розгляді клопотання ОСОБА_4 від 01.07.2020 в порядку ст.220 КПК України.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2