ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/7134/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/193/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополя Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,
захисника - адвоката ОСОБА_10 - в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,
обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Прокурор Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізького області від 22 травня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та виправдано.

Цивільний позов ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції однобічно та упереджено надав оцінку доказам, на яких ґрунтується обвинувачення.

Так, судом не взято до уваги твердження потерпілої ОСОБА_8 , надані у судовому засіданні на запитання прокурора, про те, що на відеозаписі вона бачить свої речі, які тримає в руках обвинувачений.

Вчинення крадіжки у ОСОБА_8 підтверджуються показаннями самої потерпілої, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки потерпіла звернулась до охоронців магазину «АТБ» приблизно о 15-00 годині, відразу після виявлення факту крадіжки її речей. Охоронцями «АТБ» їй показано відео з камер спостереження з торгового залу, на якому вона бачила як обвинувачений бере її речі.

Судом не надано оцінку фіскальному чеку, яким підтверджується факт перебування потерпілої у магазині «АТБ» та здійснення нею покупок саме у час вчинення кримінального правопорушення; протоколам пред`явлення особи для впізнання.

Також, зазначає, що судом не надано належної оцінки показанням свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також безпідставно прийнято висновок про те, що всі свідки не є очевидцями кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить повторно дослідити докази: допитати потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , дослідити фіскальний чек, виданий ТОВ «АТБ-Маркет», магазин «Продукти-477», наданий потерпілою, протоколи пред`явлення особи для впізнання.

Згідно з вироком суду, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні злочину за таких обставин.

Так, у період часу з 14-35 години по 14-49 годину 18 липня 2018 року, ОСОБА_6 , знаходячись в магазині «АТБ», який розташований у будинку №6/1 по вул.Університетській в м.Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі столу, таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме: жіночу сумку коричневого кольору зі шкірозамінника, вартістю 250 грн, в якій знаходилися: грошові кошти в розмірі 3000 грн; окуляри для зору, вартістю 100 грн; зарядний пристрій для мобільного телефону чорного кольору типу «micro-USB», вартістю 100 грн; гребінець для волосся масажний чорного кольору, вартістю 100 грн; штани чорно-білого кольору, майка чорного кольору, рушник махровий синього кольору, загальною вартістю 50 грн; пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , яке для потерпілої матеріальної цінності не становить; полімерний пакет синього кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не становить, в якому знаходилися: парасолька (автоматична) синього кольору, вартістю 100 грн; халат синього кольору з написом жовтого кольору «Турбоком», який для потерпілої матеріальної цінності не становить; капці полімерні зеленого кольору, які для потерпілої матеріальної цінності не становить. Після цього ОСОБА_6 з місця події зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3700 грн.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, потерпілу та її представника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили вказану апеляційну скаргу задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані в провадженні докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини провадження та обґрунтовано виправдав ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України за недоведеністю вчинення останнім вказаного кримінального правопорушення.
При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Так, відповідно до обвинувального акта, обвинуваченому ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжки).
Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що у серпні 2018 року, коли він повернувся з роботи з с.Вознесенка, його затримали працівники поліції, допитали та відпустили. Він пояснив, що не має відношення до жодного злочину. У той період він кожного дня їздив на роботу через ринок до с.Вознесенки. Він працював на винограднику. Їх привозив роботодавець кожного дня після роботи на виїзд з с.Вознесенка та залишав біля кафе «Суши весла». Він не уникав зустрічі зі слідчим, але оскільки працював за селом Вознесенка з восьмої години ранку, коли слідчий телефонував йому о дев`ятій ранку, він пояснював, що не має змоги приїхати раніше 14:00 години. На відеозапису з місця вчинення злочину він впізнає себе у АТБ, де чекає свою дружину, поруч знаходяться їх сумки. Не може пояснити детально подробиці того дня, оскільки кожного дня він з дружиною ходить до АТБ. На роботу він їздить з сумкою. Його дружина працює разом з ним.

На підтвердження висунутого обвинувачення прокурор посилався на показання потерпілої, свідків та письмові докази.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що прямуючи на шляху до роботи, вона зайшла до магазину АТБ для того, щоб придбати води та їжі. Як завжди, залишила свої речі на столі біля кас, пішла до стелажів з продуктами, після чого пройшла на касу, згадала, що забула хліб, взяла його та знову повернулася до каси і побачила, що її речі зникли. До неї підбіг охоронець, разом вони вибігли на вулицю, однак нікого не було. Це було приблизно о 15:00 годині. Також пояснила, що вона не ставить свої речі до камери зберігання, оскільки це її звичка. У судовому засіданні при перегляді відеозапису вона добре розгледіла зображення і з`ясувалося, що зовсім інший хлопець, не обвинувачений, одягнений у шорти та блакитну футболку, тримав в руках її сумку і пакет. У ОСОБА_6 вона не бачить своїх речей. Потерпіла прокоментувала, що на відео добре видно, що чоловік, схожий на обвинуваченого, бере не її сумку, а якийсь один пакет, при цьому пояснила, що її сумку покласти в її пакет неможливо, адже в пакеті було багато речей. Раніше на досудовому розслідуванні відеозапис показував їй у мобільному телефоні працівник поліції, зображення було погано видно, внаслідок чого їй здалося, що саме у ОСОБА_6 знаходились її сумка та пакет. Фотографії на телефоні їй взагалі працівники поліції показували мигцем. Участі у проведенні впізнання вона не приймала, хоча й зазначила, що, як вбачається з фото та відеозапису, обвинувачений не причетний до крадіжки, однак просить визнати його винним у скоєнні злочину та задовольнити її цивільний позов в розмірі 8450,00 грн.
Отже, при розгляді провадження судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 не вказала однозначно на ОСОБА_6 , як на особу, що вчинила вищевказаний злочин, а навпаки вказала на те, що зовсім інший хлопець (а не обвинувачений), одягнений у шорти та блакитну футболку, тримає в руках її сумку і пакет, в той же час у ОСОБА_6 вона не бачить своїх речей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що займає посаду дільничного офіцера Новенської сільської ради. Приблизно у серпні 2018 року до чергової частини надійшло повідомлення з магазину АТБ про те, що було викрадено сумку. Він разом з колегою ОСОБА_14 проїхали до АТБ, де їм охоронець магазину показав відео з камер спостереження, на якому було зображено стіл, на якому стояли сумка та пакет, поруч стояв чоловік, в чому саме він був одягнений він не пам`ятає. Той чоловік просто взяв сумку та пакет зі столу і пішов. Його напарник впізнав на відео людину, після чого вони опрацювали території, однак дану людину не знайшли. Потім колега встановив особу цієї людини та знайшов його.
При демонстрації відеозапису свідку ОСОБА_15 , останній підтвердив, що це саме той відеозапис, про який він розказував. Він скопіював дане відео на камеру свого телефону. Цей відеозапис, ймовірно, він надав слідчому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначив, що працює охоронцем в магазині АТБ. Одного дня влітку 2018 року, приблизно о 14:00 годині, коли він був на роботі, до нього підійшла потерпіла, яка повідомила, що в неї вкрали сумку, яку вона залишила на столі. Потім вони показали їй відео з камер спостереження та порадили звернутися до поліції. При перегляді відео також був присутній ОСОБА_13 . На відео вони спостерігали чоловіка, який стояв біля сумок, потім до нього підійшла жінка, вони разом вийшли з магазину, а потім чоловік повернувся та взяв сумки і пішов. Чоловік був одягнений у футболку та штани чорного кольору, віком приблизно 50-55 років, худорлявої статури, схожий на обвинуваченого ОСОБА_6 . З відділу поліції їм надійшов запит на вилучення відеозапису і через декілька днів вони надали відеозапис, здається на флеш-носії, точно не пам`ятає. Під час проведення процедури впізнання він показав на чоловіка, який був схожий на того, якого бачив на відео.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 зазначив, що займає посаду дільничного. З обвинуваченим ОСОБА_6 він знайомий, оскільки той фігурував по справі даної крадіжки. Так, влітку 2018 року від потерпілої надійшла заява про те, що в магазині АТБ на центральному ринку на столі в неї викрали сумку. Разом з охоронцем вони переглянули відеозапис з камери спостереження, на якому побачили, що саме ОСОБА_6 скоїв злочин. Через тиждень після цього він знаходився на центральному ринку та впізнав чоловіка, якого бачив на тому відеозапису. Він був одягнутий так само: у чорні футболку та штани, разом з ним була жінка, також була одягнена, як на відеозапису - у сірий костюм. Він підійшов до них та попросив проїхати з ним до міського відділу. На відеозапису було видно, що сумка та пакет були на столі, інших сумок не було, можливо, вони знаходились далі. ОСОБА_15 зняв це відео на камеру свого телефону, а потім скопіював його на комп`ютер.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 зазначив, що влітку 2018 року він працював охоронцем в магазині АТБ. Одного дня до нього звернулася жінка, яка повідомила, що в неї викрали сумку, яку вона залишила на столі для покупок. Він самостійно, без потерпілої переглянув відеозапис з камер спостереження та побачив, що жінка поставила свої речі на стіл для покупок та пішла робити покупки, після чого приблизно через 10-15 хвилин її речі взяв невідомий чоловік та зник. Викликали поліцію. Після їх приїзду видали їм відеозапис, хто саме він не пам`ятає. Зараз він не може впізнати того чоловіка з відео, який вкрав речі потерпілої. На того чоловіка він звернув увагу, оскільки на той момент той був частим покупцем.

Отже, вказані свідки не були безпосередніми очевидцями крадіжки.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_13 не вказали на ОСОБА_6 , як на особу, що вчинила вищевказаний злочин.
Свідок ОСОБА_12 зазначив, що на відео зображено чоловіка, який схожий на ОСОБА_6 .
В той же час сама потерпіла при судовому розгляді вказала на те, що на відеозапису ОСОБА_6 бере не її сумки.

Згідно з проколом огляду предмету від 17 серпня 2018 року, предметом якого є фіскальний чек, виданий ТОВ «АТБ-Маркет», магазин «Продукти-447», розташований за адресою: м.Мелітополь, вул.Університетська,6/1, за яким 18 липня 2018року о 14:49 годині здійснювалась покупка «Каса 08» у продавця « ОСОБА_16 ». Фіскальний чек добровільно виданий ОСОБА_8 .
Згідно з протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 серпня 2018 року, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка 18 липня 2018 року о 14:48 годині перебувала в магазині «АТБ», у холі, після чого зі столу для покупців взяла синій пакет та коричневу жіночу сумку та вийшла з магазину, які вони бачили особисто при перегляді відео з камер відеоспостереження з магазину «АТБ». розташованого за адресою: вул.Університетська, 6/1, м. Мелітополь.
Як убачається з протоколу огляду від 27 липня 2018 року, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_8 , оглянуто компакт-диск помаранчевого кольору з написом на зовнішньому боці «VIDEX EXCELLENTI 16X DVD-R 120 Min 4.7 GB», який був наданий співробітником поліції ОСОБА_15 , на якому знаходяться фото та відеозапис, які зафіксовані з відеозапису з камер відеоспостереження, що розташовані в магазині «АТБ», за адресою: вул.Університетська,6/1, м.Мелітополь, Запорізька область. На запитання слідчого потерпіла пояснила, що переглядала даний відеозапис у магазині «АТБ», з охоронцем. Вона впізнала сумки на даному відеозаписі, розташовані на столі, які в подальшому бере у ліву руку чоловік, одягнений у чорну одежу та зображені на фото сумки, які тримає чоловік у чорній одежі, - як свої, бо вони схожі за зовнішніми прикметами на її та в даний період часу та на даному столі вона їх залишала, які у неї викрали в магазині «АТБ», за адресою: вул.Університетська, 6/1, м.Мелітополь 18.07.2018. Час вказаний на відеозаписах співпадає з періодом часу, коли в неї викрали сумки.
Судом першої інстанції був переглянутий вказаний відеозапис та фото.
В ході перегляду встановлено таке.
При запуску відео фрагменту з назвою «0-02-05-4сссааd8b8а8d897f15сс8а3са8еd60b16ае06b9с9061аbеd2е5есd132а6dfа8_full.mр4», на початку огляду запису на екрані з`явилось зображення приміщення. Внизу на екрані є запис - дата та час зйомки, початок 18.07.2018 14.48.24. Далі на екрані видно, як в лівому верхньому куті екрану знаходиться термінал синього кольору, у правому нижньому куті розташована каса, на якій знаходиться пакет білого кольору з логотипом «АТБ», понад протилежній стіні від камери розташовано стіл, який зліва починається від вищевказаного терміналу та простягається до правої частини екрану стіл білого кольору, На вищевказаному столі разом з сумкою лежить пакет, колір якого встановити неможливо (всупереч того, як вказано в протоколі огляду від 27 липня 2018 року, що пакет синього кольору та жіноча сумка коричневого кольору), біля яких стоїть чоловік, зі смуглявою шкірою, коротко стрижений, з волоссям чорного кольору, одягнутий в штани чорного кольору, взуття чорного кольору, футболку чорного кольору з короткими рукавами (схожий на обвинуваченого, і зі слів обвинуваченого - ймовірно, це він). Далі відеозапис зупиняється, продивитися далі неможливо. З фотокарток до цього файлу, які містяться у фото таблиці до протоколу огляду, даний чоловік підходить ближче до вищевказаного пакету та бере у ліву руку його та йде у правий бік.
При огляді фотографії з назвою «0-02-05-2588с79166с934сеd954b157383deb306c3aff8b16983cc2d12e0d0e21e4f37e_full.jpg», встановлено, що це фото приміщення, де у протилежній стіні від камери розташовано дві двері синього кольору зі скляними вставками у верхній частині, права у відкритому положенні. У дальньому лівому куті зображено статуру чоловіка зі смуглявою шкірою, коротко стриженого, з волоссям чорного кольору, одягнутого в штани чорного кольору, взуття чорного кольору, футболку чорного кольору з короткими рукавами (схожий на обвинуваченого). Даний чоловік у лівій руці тримає пакет коричневого з білим кольору (всупереч вказаного в протоколі огляду запису, що сумки темного кольору). Тулуб даного чоловіка направлений обличчям до відкритих дверей. Посередині фото зображено жінку, яка повернута обличчям до камери, на якій вдягнуто кофта чорного кольору, бриджі білого кольору та тапочки білого кольору, має коротку стрижку (як пояснив обвинувачений, це його дружина). У правому куті зображено чоловіка, який у правій руці тримає сумку темного кольору та пакет синього кольору (всупереч зазначеного в протоколі огляду, що тільки сумку чорного кольору), який одягнутий у футболку з коротким рукавом синього кольору, бриджі чорного кольору та тапці чорного кольору, має волосся чорного кольору, коротко стрижений. Потерпіла зазначила, що саме ця сумка та пакет - її речі, у обвинуваченого своїх речей вона не бачить.
При огляді фотографії з назвою «0-02-05-08a986ecaa0e3fba6d08a73e1b96e94878c404b9b14b1feda98c51e4c796d86d_full.jpg», встановлено, що це фото приміщення, де у протилежній стіні від камери розташовано дві двері синього кольору з скляними вставками у верхній частині. У дальньому лівому куті зображено статуру чоловіка зі смуглявою шкірою, коротко стриженого, з волоссям чорного кольору, одягнутого в штани чорного кольору, взуття чорного кольору, футболку чорного кольору з короткими рукавами. Даний чоловік у лівій руці тримає пакет темного зі світлим кольором. Тулуб даного чоловіка направлений обличчям до відкритих дверей. У правому куті зображено чоловіка, який у правій руці тримає сумку темного кольору та пакет синього кольору, який одягнутий у футболку з коротким рукавом синього кольору, бриджі чорного кольору та тапці чорного кольору, має волосся чорного кольору, коротко стрижений.
При огляді фотографії з назвою «0-02-05-236f122fe1bb90ee61f883695b25d6007475c713bc96b2fcd53calce0a06f129_full.jp», встановлено, що це фото приміщення, де у протилежній стіні від камери розташовано дві двері синього кольору з скляними вставками у верхній частині. У дальньому лівому куті зображено статуру чоловіка зі смуглявою шкірою, коротко стриженого, з волоссям чорного кольору, одягнутого в штани чорного кольору, взуття чорного кольору, футболку чорного кольору з короткими рукавами. Даний чоловік (обвинувачений) у лівій руці тримає пакет темного зі світлим кольору. Тулуб даного чоловіка направлений обличчям до відкритих дверей. У правому куті зображено чоловіка, який у правій руці тримає сумку темного кольору та пакет синього кольору, який одягнутий у футболку з коротким рукавом синього кольору, бриджі чорного кольору та тапці чорного кольору, має волосся чорного кольору, коротко стрижений.
Тобто, згідно з даними фотознімками, речі потерпілої ОСОБА_8 жіночу сумку коричневого кольору, полімерний пакет синього кольору, тримає не обвинувачений, а зовсім інша особа, про що прямо вказала сама потерпіла.
Доказів впізнання обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілою ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_14 в матеріалах провадження немає.
В той же час, досліджені судом докази підтверджують факт таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 , але не доводять поза розумним сумнівом те, що вказаний злочин вчинено саме обвинуваченим.
При цьому, вагомими для такого висновку є перш за все показання потерпілої, надані в суді першої інстанції.
При апеляційному розгляді потерпіла змінила свої показання та стверджувала, що її речі викрав саме обвинувачений ОСОБА_6 , але не навела переконливого обґрунтування, чому її показання в суді апеляційної інстанції істотно відрізняються від показань, наданих нею при розгляді провадження судом першої інстанції.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при розгляді провадження допустив однобічність та упередженість та надав неправильну оцінку доказам обвинувачення, є необґрунтованими, оскільки суд дослідив всі надані сторонами докази та з`ясував всі обставини, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, висновки суду, викладені у вироку, фактичним обставинам провадження відповідають. Упередженості з боку суду не вбачається.
Доводи прокурора про те, що судом не взято до уваги твердження потерпілої ОСОБА_8 , надані у судовому засіданні на запитання прокурора про те, що на відеозаписі вона бачить свої речі, які тримає в руках обвинувачений, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.

Так, з мотивувальної частини оскаржуваного вироку та при відтворенні звукозапису судового засідання в суді першої інстанції, колегією суддів встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 при перегляді відеозапису зазначила про те, що на відео чоловік в чорному одязі, яким, ймовірно, є обвинувачений ОСОБА_6 , бере не її речі, її речі тримає зовсім інша особа.

Таким чином, вчинення крадіжки у ОСОБА_8 саме ОСОБА_6 спростовуються показаннями самої потерпілої.

З огляду на показання потерпілої, яка є власником викрадених речей, посилання прокурора на показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висновків суду не спростовують, оскільки вказані свідки, як зазначено вище, не були очевидцями події, а лише передивлялися після звернення потерпілої відеозапис, на якому побачили, що чоловік схожій на ОСОБА_6 , бере певні речі. В той же час, сам обвинувачений не заперечує вказаного факту, але стверджує, що речі, які він взяв, належали йому та його дружині. Ці показання обвинуваченого ніким не спростовані.

Відповідно, не спростовують висновків суду і протоколи пред`явлення особи для впізнання за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , досліджені судом апеляційної інстанції за клопотанням прокурора.

Не спростовує цих висновків і фіскальний чек, наданий потерпілою, оскільки не підтверджує того факту, що майно останньої викрав саме обвинувачений.

Місцезнаходження викрадених у потерпілої речей органом досудового розслідування не встановлено.

До показань, наданих потерпілою при апеляційному розгляді, колегія суддів ставиться критично з підстав, наведених вище.

Доводи прокурора при апеляційному розгляді про те, що суд проаналізувавши фото та відеозапис, одночасно визнав їх недопустимими доказами, оскільки вони отримані з порушенням вимог закону, також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_6 . Більш того, в апеляційній скарзі прокурор на вказані докази взагалі не посилається.

Згідно з п.10 ч.1, ст.7, ч.ч.1, 2, 4 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом і встановлено обвинувальним вироком.
У відповідності до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винуватості тлумачаться на її користь.
Однією з основних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка декларує, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, про що неодноразово наголошувалось у рішеннях Європейського суду з прав людини, в т.ч. і у рішенні по справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року.
Колегія суддів вважає, що провівши судовий розгляд кримінального провадження у відповідності до положень ст.337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, діючи в межах своїх повноважень, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов до вірного висновку, що вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення не доведено, тому останній підлягає виправданню, про що вірно зазначено як в мотивувальній, так і в резолютивній частині вироку.
В апеляційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вищевказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Істотних порушень процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізького області від 22 травня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та виправдано, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу 28.04.2020 Справа № 320/7134/18