Справа № 344/3486/20
Провадження № 1-кс/344/1439/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000692 від 05.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах. Так, 05.03.2020 року, близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», який розміщений на першому поверсі житлового будинку № 1/Б, що знаходиться по вул. Грушевського у м. Івано-Франківську, діючи умисно та повторно, відкрито викрав із виставкового стелажу товарно-матеріальні цінності в результаті чого ТОВ «РУШ» спричинено майнову шкоду на загальну суму 140,36 гривень.

Матеріалами клопотання зазначається, що 05 березня 2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 06.03.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

З матеріалів клопотання слідує, що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий: 11.07.2012 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185,ч. 3ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 03.10.2019 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15,ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, у відповідності до ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки.

Зі змісту клопотання випливає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_6 , протоколі пред`явлення особи для впізнання, протоколах огляду предметів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Обґрунтовуючи наявність ризиків, слідчий покликається на можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до шести років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, тому може виїхати за межі м. Івано-Франківська з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 в минулому, вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів., та продовжуючи вчиняти протиправні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просить клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, оскільки вважає наведені прокурором ризики не доведеними, а підозру необґрунтованою. Просить врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Допитаний як свідок за клопотанням сторони захисту ОСОБА_7 вказав, що добре знає ОСОБА_4 , так як працював разом із ним на мийці машин. Знає ОСОБА_4 як порядну людину з позитивними характеристиками. Він часто бував у ОСОБА_4 . У нього є троє дітей, про яких він піклується.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, свідка дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 06.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження (не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення), а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 відповідного злочину.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, однак наявність підстав, що існують ризики переховування підозрюваного від досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення, не доведено в судовому засіданні.

Проте, враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, представлені дані про наявність місця проживання, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час доби з 22.00 год. по 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду, на строк шістдесят днів до 03 травня 2020 року включно та з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. На переконання слідчого судді саме цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що на підставі ч.4 ст. 194 КПК України слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час доби з 22.00 год. по 06.00 год., на строк шістдесят днів до 03 травня 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє до 03.05.2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 10.03.2020 року.