ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

19 березня 2020 року м. Фастів Київська область
Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,та секретаря ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 17.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Клопотання надійшло до суду 19 березня 2020 року та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_3 о 12-00годині, про що свідчить його особистий підпис.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 березня 2020 приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи в смт. Кожанка Фастівського району Київської області, вирішили вчинити відкрите викрадення чужого майна з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 .

Реалізуючи відразу після цього спільний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, прибули до території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , та, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через хвіртку проникли на огороджену по всьому периметрі територію домоволодіння.
Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 шляхом відкриття вхідних дверей проникли до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час перебували ОСОБА_8 , який спав, та ОСОБА_9 , яка займалася господарчими справами.

Надалі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_9 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, схопив останню за шию і поклавши її на підлогу, почав душити, доки та перестала чинити опір, після чого відкрито викрав грошові кошти в сумі 2000 гривень, які знаходилися під одягом потерпілої.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 фізичного болю, моральних страждань, а також майнової шкоди на загальну суму 2000 гривень.

17.03.2020 о 14 год. 00 хв. по вул. Поштовій в смт. Кожанка Фастівського району Київської області, ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.03.2020 ОСОБА_3 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Таким чином, органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 раніше судимий в 2014 році, з місць позбавлення волі звільнився 17.04.2019 року.
Прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 186 КК України, а також наявність ризику передбаченого п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також долучені матеріали на підтвердження наявності ризиків.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд обрати більш мякий запобіжний захід- цілодобовий домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.
Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що підозра ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 17.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.03.2020; протоколом впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 17.03.2020; протоколом затримання ОСОБА_3 від 17.03.2020; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 є особою раніше судимою, звільнився з місць позбавлення волі 17.04.2019 року, постійного місця роботи не має, родини не має, дітей на утриманні не має, міцні соціальні зв`язки відсутні, проживає у громадянському шлюбі з ОСОБА_7 ,яка теж підозрюється в даному кримінальному правопорушенні, зареєстрований на території іншої області.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного та згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи на волі, зможе перераховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те що підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, не має місця постійного місця проживання, зареєстрований на території іншої області, може у майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні. Незаконний вплив на потерпілу та свідків у цьому провадженні можуть позбавити орган досудового розслідування зібрати та надати суду належних і допустимих доказів вини підозрюваного ОСОБА_3 .

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий за вчинення майнових злочинів, не має постійного місця роботи, тобто законного засобу на існування, грошові кошти останній отримував вчиняючи злочини з корисливого мотиву, в зв`язку з чим останній для забезпечення засобу на існування може продовжувати вчиняти злочини.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених судом обставин та обставин, викладених в матеріалах кримінального провадження, суд, дійшов висновку, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний буде мати можливість впливати на потерпілу та свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду та зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурором доведено, що вказані відомості щодо особи ОСОБА_3 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного більш мякого запобіжного заходу.
Також, судом не встановлено об`єктивних причин для задовлення поданого клопотання частково, а тому, оскільки прокурором доведено ризики, передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, то клопотання підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд, користуючись своїм правом, вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184, 194 КПК України, -

у х в а л и в :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибережне Ружинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, дітей на утриманні немає, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, до 15 травня2020 року.

Строк дії ухвали до 15.05.2020 року

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1