ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої та цивільного

позивача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002148 за апеляційною скаргою представника потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду в частині залишення без розгляду цивільного позову скасувати, у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та ухвалити новий вирок, яким в повному обсязі задовольнити цивільний позов, та стягнути солідарно: - з ПрАТ СК Альфа страхування та ТОВ Екосфера Дніпро на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 47 727,04 грн.; - з ОСОБА_9 та ТОВ Екосфера Дніпро на користь ОСОБА_10 щомісячне утримання в розмірі 8500 грн. довічно та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.; а також відшкодувати за рахунок ОСОБА_9 , ТОВ Екосфера Дніпро та ПрАТ СК Альфа страхування на користь ОСОБА_10 понесені судові витрати.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що вироком суду першої інстанції цивільний позов був залишений без розгляду для його уточнення в порядку цивільного судочинства, однак такої підстави залишення позову без розгляду немає в жодному процесуальному кодексі.

Вказує на те, що внаслідок ДТП ОСОБА_10 було завдано тяжкі тілесні ушкодження, що призвело до втрати обох нижніх кінцівок, реабілітації та в подальшому - встановлення інвалідності.
Станом на сьогоднішній день потерпіла змушена проводити коштовне лікування та реабілітацію.
Зазначає, що загалом матеріальну шкоду оцінено в розмірі: - 47 727,04 грн. на ліки та речі першої необхідності; - 6000 грн. на місяць (довічно) для оплати роботи доглядальниці; - 2500 грн. на місяць (довічно) для разового виїзду до лікарні чи декількох виїздів на вулицю.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 на час вчинення ДТП офіційно працював в ТОВ Екосфера Дніпро, автомобіль, яким керував обвинувачений, належав на праві оренди також ТОВ Екосфера Дніпро.
Станом на час ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки СКАНІА Р 230, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована власником транспортного засобу ТОВ АТЦ04092017 полісом АК/8778128 у ПрАТ СК Альфа Страхування зі страховою сумою (лімітом відповідальності) на одного потерпілого - 200 000 грн. з франшизою 0 грн.
Отже, враховуючи наведене, відповідати за завдану матеріальну шкоду мають ОСОБА_9 як винуватець, ТОВ Екосфера Дніпро як роботодавець винуватця та володілець транспортного засобу, та ПрАТ СК Альфа Страхування як страхова компанія в межах встановленого ліміту відповідальності.
Зазначає, що матеріальна шкода в розмірі 47 727,04 грн. має бути відшкодована з ПрАТ СК Альфа Страхування, якщо її було відповідним чином повідомлено страховиком про настання страхового випадку, в іншому випадку, ця сума підлягає стягненню з ТОВ Екосфера Дніпро як особою, яка несе відповідальність за завдання шкоди.
Натомість, щомісячне утримання в розмірі 8500 грн. має сплачуватись саме ОСОБА_9 та ТОВ Екосфера Дніпро солідарно.
Також вказує на те, що потерпілій ОСОБА_10 було завдано не лише матеріальної шкоди, але й моральної, оскільки вона залишилась інвалідом, фактично прив`язана до ліжка, замкнута в своїй квартирі без можливості самостійно себе обслуговувати, не має можливості без сторонньої допомоги виїжджати на вулицю, а тому зазначене тисне на її психічний стан.
Посилається на те, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен встановлюватись з урахуванням Методики встановлення заподіяння моральної шкоди та методу оцінки розміру компенсації спричинених страждань, зареєстрованої Міністерством юстиції України 03.03.2010 року № 14.1.04, відповідно до якої, моральна шкода, яка була завдана потерпілій ОСОБА_10 внаслідок каліцтва складає 1 005 210 грн., однак, зважаючи на обставини справи та тяжкий стан в країні, вважає за доцільно зменшити розмір моральної шкоди до 500 000 грн.
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами; на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Цим же вироком цивільний позов представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 про відшкодування майнової і моральної шкоди, а також довічного утримання - залишено без розгляду для його уточнення в порядку цивільного судочинства.
За обставин, викладених у вироку, 16.09.2018 року близько 10.00 години, ОСОБА_9 керуючи технічно справним автомобілем «Сканіа», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ АТЦ 04092017, поновлював рух в Соборному районі міста Дніпро по пров. Є. Коновальця з боку вул. В. Вернадського в напрямку вул.С.Єфремова.
Перед початком руху, ОСОБА_9 грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого, в районі перехрестя з вул. С. Єфремова, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка знаходилась на смузі його руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_10 , спричиненні тілесні ушкодження у вигляді відкритих багатоуламкових переломів обох кісток правої та лівої гомілки, скальповані рани та розчавлення м`яких тканин правої та лівої гомілок, що призвело до ампутації правої та лівої нижніх кінцівок на рівні середньої третини правого та лівого стегон, на місці яких сформовані кукси, травматичного та геморагічного шоку 2-3-го ступеню; садна в лобно-скроневій області праворуч, синця по задньо-зовнішній поверхні правого плеча від середньої до нижньої третини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3461е від 30.10.2018 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3 м,о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Сканіа», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 5/10.1/842 від 25.10.2018 року, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілої, цивільного позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив частково задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які не підтримали вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом, призначеного судом першої інстанції покарання та доведеність його вини в апеляційній скарзі представника цивільного позивача не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Так, згідно з вимогами ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог абзацу 7 п. 2 ч. 3 та абзацу 6 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову та рішення про цивільній позов.
Тобто відповідно до вимог вказаних вище статей кримінального процесуального закону суд повинен навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, або про покладення на засудженого обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, які підлягають стягненню, вказавши матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом.

Залишаючи без розгляду цивільний позов представника потерпілої, цивільного позивача суд не вказав, якими нормами матеріального права він керувався при ухваленні вказаного рішення, мотивів та обґрунтування прийнятого рішення,вказавши лише про часткове відшкодування завданої шкоди, та те, що з цих підстав цивільний позов підлягає уточненню, однак під час судового розгляду ретельно не перевірив докази того, що дійсно частина суми відшкодована потерпілій, та не з`ясував у представника потерпілої, яку саме суму шкоди просить стягнути, тобто всебічно не з`ясував усіх обставин при вирішенні цивільного позову, тим самим, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ведуть до скасування вироку в частині вирішення цивільного позову.
Підстави для залишення позову без розгляду визначені ч. 3 ст. 129 КПК України, однак таких судом не встановлено.
З урахуванням вказаного, судове рішення в частині цивільного позову не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Колегія суддів позбавлена можливості винесення кінцевого рішення в частині цивільного позову у цьому кримінальному провадженні, оскільки судом першої інстанцій заявлений цивільний позов було залишено без розгляду без дослідження доказів щодо його задоволення, або відмови у його задоволенні.
Виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. п. 1, 2 ч.1 ст. 7 КПК України, вирок підлягає скасуванню в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, довічного утримання, та призначення нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
При новому судовому розгляді суду належить розглянути цивільний позов представника потерпілої, цивільного позивача відповідно до вимог чинного законодавства, постановивши законне та мотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року щодо ОСОБА_9 в частині залишення без розгляду цивільного позову представника потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, довічного утримання скасувати, призначити в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4