ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 658/4296/19 Головуючий: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/819/126/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скарга на ухвалу слідчого судді
про накладення арешту на майно
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

За участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

скаржника: ОСОБА_8

розглянувши відкритому судовому засіданні виділені матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження на ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21.01.2020 року, про арешт майна в порядку, передбаченому ст. 170 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.01.2020 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 звернулися до Каховського міськрайонного суду із вказаним вище клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що за заявою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 08.10.2019 року за № 0002054, внесені відомості про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 січня 2020 року клопотання цивільних позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про арешт майна в порядку, передбаченому ст. 170 КПК України залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні вказаного вище клопотання, слідчий суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області посилався на те, що з матеріалів кримінального провадження № 0002054 від 08.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_10 про підозру не повідомлялося, житловий будинок та земельна ділянка, котрі розташовані у

АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_10 речовими доказами не визнавалися, кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, а отже відсутні підстави для задоволення такого клопотання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Клопотання мотивоване тим, що 21.01.2020 року вона не була присутня у судовому засіданні під час розгляду вказаного клопотання, а копію оскаржуваної ухвали отримала лише 07.02.2020 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що слідчий суддя, виніс оскаржувану ухвалу в порушення вимог ст. ст. 170 173 КПК України, оскільки вона, як цивільний відповідач до суду не зверталась, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення, шляхом накладення арешту і заборони відчуження на майно, яке є предметом спору.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції було проголошено 24 січня 2020 року, а тому останнім днем строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали є 28 січня 2020 року.
Із матеріалів провадження вбачається, що 30.01.2020 року на адресу ОСОБА_8 Каховським міськрайонним судом Херсонської області направлено оскаржувану ухвалу поштовою кореспонденцію. Даних, які б підтверджували отримання ОСОБА_8 оскаржуваної ухвали, матеріали справи не містять, у зв`язку із чим, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 21.01.2020 року підлягає задоволенню.
Щодо доводів апеляційної скарги Херсонський апеляційний суд вважає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

збереження речових доказів;

спеціальної конфіскації;

конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із наданих матеріалів провадження вбачається, що Каховським ВП ГУНП України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення діяння, що за своєю ознакою підпадає під правову кваліфікацію злочину, передбаченого ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0002054, відомості про яке внесені до ЄРДР від 08.10.2019 року.

На даному етапі досудового розслідування ОСОБА_10 не є особою, якій оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані у АДРЕСА_1 речовими доказами не визнавалися, у зв`язку із чим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність правових підстав у задоволенні клопотання цивільних позивачів про накладення арешту на майно, належного ОСОБА_10 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом, у порушення вимог ст. ст. 170-173 КПК України винесено ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_10 відмовлено, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки під час розгляду вказаного клопотання суд першої інстанції надав їм належну оцінку.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, яке розташоване у АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_10 , у зв`язку із чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія судді, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_8 задовольнити.

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21.01.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21.01.2020 року, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться у АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_10 - відмовлено, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: