Справа №487/2935/20
Провадження №1-кс/487/3570/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0002030 від 26.05.2020р. за ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0002030 від 26.05.2020р. за ч. 2 ст. 289 КК України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів без застосування застави.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 27.05.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на термін до восьми років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду.
Під час правопорушення підозрюваний та невстановлений в ході проведення досудового розслідування чоловік заволоділи, крім транспортного засобу, травматичним пістолетом та грошовими коштами в сумі 3200 грн., місцезнаходження яких на теперішній час не встановлено, тобто підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
На думку слідчого, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже підозрюваному відомі свідкі і потерпілий, які вказали на нього як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а тому підозрюваний може незаконно впливати на них.
На теперішній час не встановлено місцезнаходження другого чоловіка, який в групі з підозрюваним здійснив вказане кримінальне правопорушення, тому, перебуваючи на волі, підозрюваний зможе обмінюватись з ним інформацією та повідомляти про хід досудового розслідування. Також необхідно додатково кваліфікувати дії підозрюваного в частині відкритого викрадення майна, належного свідку ОСОБА_8 . Підозрюваний зможе відчужити належне йому майно, адже санкція статті передбачає конфіскацію майна, тобто є підтвердженим ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 1777 КПК України, адже підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, а тому може продовжити свою злочинну діяльність.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, на думку слідчого, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Також слідчий вважає, що застосування до підозрюваного застави не є доцільним, оскільки підозрюваний не працює, підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави підтримав, наполягав на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовився від дачі будь-яких показів з приводу підозри, проти задоволення клопотання слідчого заперечував.
Захисники підозрюваного в судовому засіданні, посилаючись на необгрунтованість підозри, яка грунтується виключно на показах потерпілого і свідка, недоведеність ризиків, зазначених в клопотанні, на наявність позитивних характеристик ОСОБА_6 , проти задоволення вказаного клопотання заперечували, вважали, що є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обгрнутовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що слідчим відділом Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002030 від 26.05.2020, за ч. 2 ст. 289 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлені в ході проведення досудового розслідування місце та час ОСОБА_6 помітив на сайті з продажу товарів OLX оголошення про продаж вживаного мотоциклу марки KAWASAKI моделі NINJA ZX-10R, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_9 , та у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним транспортним засобом.
З метою реалізації злочинного умислу 26.05.2020 ОСОБА_6 з невстановленою в ході досудового розслідування особою приблизно о 19:00 год. зателефонували ОСОБА_8 , який є знайомим фактичного власника вищевказаного транспортного засобу - ОСОБА_10 , та під приводом купівлі мотоциклу домовились про зустріч.
Цього ж дня, приблизно о 19:50 год. ОСОБА_6 разом з невстановленою під час досудового розслідування особою приїхали до житлового будинку потерпілого ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконнне заволодіння транспортним засобом, попередньо ознайомившись з його технічними характеристиками та справністю, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_10 та запропонував зайти до приміщення гаражу за вищевказаною адресою аби придбати транспортний засіі, на що ОСОБА_10 погодився.
Зайшовши до приміщення гаражу, приблизно о 20:45 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, відкрито, за попередньою змовою з невстановленою особою, з метою заволодіння чужим майном, щоб попередити можливий супротив, почав наносити удари в район голови та потилиці потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Від вказаних ударів ОСОБА_10 та ОСОБА_8 впали на підлогу, в результаті чого не могли чинити опору ОСОБА_6 та невстановленій особі.
Після цього ОСОБА_6 , сівши за кермо мотоциклу марки KAWASAKI моделі NINJA ZX-10R, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за допомогою ключів, які знаходилися в замку живлення та в подальшому шляхом приведення двигуна в дію, шляхом встановлення контролю над транспортним засобом і можливістю переміщенням його в просторі, разом з невстановленою особою незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 90 000 грн.
26.05.2020р. о 22:20 год. за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом було затримано ОСОБА_6 .
27.05.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 , це, зокрема, дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.05.2020р. від ОСОБА_10 , протоколу затримання ОСОБА_6 від 27.05.2020, дані витягу з ЄРДР, рапорту ст.інспектора чергового Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 від 27.05.2020, протоколів огляду місця події від 26.05.2020 та 27.05.2020, протоколів допиту потерпілого ОСОБА_10 від 26.05.2020 та пред`явлення для впізнання за фотознімками за його участю від 27.05.2020, протоколів допиту свідка ОСОБА_8 та пред`явлення для впізнання за фотознімками за його участю від 27.05.2020, рапортів співробітників УПП ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколів допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 27.05.2020.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 8 років; підозрюваний проживає в Одеській області, тобто не за місцем здійснення досудового розслідування, був затриманий поліцейськими на трасі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, прямуючи в напрямку м. Одеси, на вимоги поліцейських зупинитися не реагував. Слідчий суддя вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватися, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість знищити, сховати або спотворити будь-які речі, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже під час вчинення кримінального правопорушення підозрюваний разом з невстановленою особою заволоділи травматичним пістолетом та грошовими коштами в сумі 3200 грн., місцезнаходження яких досудовим розслідуванням не встановлено.
Також суд вважає, що оскільки відповідно до обставин, викладених в повідомленні про підозру, підозрюваний застосував фізичне насильство до потерпілого і свідка, існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні.
На переконання слідчого судді, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки невстановлено місцезнаходження другого чоловіка, який перебував разом з підозрюваним під час подій, зазначених в повідомленні про підозру, а тому останній може обмінюватися інформацією з вказаним чоловіком та повідомляти про хід досудового розслідування.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведний.
Також, слідчий суддя враховує наступні обставини: підозрюваний на обліку у лікарів не перебуває, постійно проживає в Одеській області, Великомихайлівський район, с. Новоборисівка разом з батьками, в 2013 році проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 та за місцем служби характеризується позитивно, має позитивну характеристику і за місцем проживання, не працює, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення ОСОБА_6 не повідомлено, розмір майнової шкоди становить 90 000 грн.
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Слідчий суддя вважає необхідним при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити останньому розмір застави.
При визначенні розміру застави суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також, враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий судя приходить до висновку про доцільність визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0002030 від 26.05.2020р. за ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24.07.2020 року включно, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскражена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 01.06.2020р.

Слідчий суддя ОСОБА_1