Справа 688/4521/19
№ 1-кп/688/47/20
Вирок
Іменем України
02 березня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
захисника - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження №0001065 по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, на утриманні якого одна неповнолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:

1) 21.07.1997 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ст. 44, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

2) 07.07.1999 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 141 КК України на строк 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 14.09.1999 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 196-1, ч. 3 ст. 42 КК України на строк 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 05.11.2002 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

5) 12.03.2003 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст. 14, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України на строк 6 років 6 місяців позбавлення волі, вирок якого змінено ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22.04.2003 року та засудженого за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч.4 ст. 70 КК України на строк 6 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 15.07.2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч.ч. 2, 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України на строк 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 17.09.2019 року з Райківецької виправної колонії (№78) умовно достроково на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду на невідбутий строк 3 місяці 3 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.ч.1,3 ст. 357, ч.1 ст. 353 КК України,

встановив:
ОСОБА_9 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та, маючи непогашену і не зняту у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив нові умисні злочини проти власності та авторитету органів влади, місцевого самоврядування і об`єднання громадян за наступних обставин.

Зокрема, 19 листопада 2019 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходячись біля приміщення магазину «Роза Вітрів» по проспекту Миру, 20, в м. Шепетівка Хмельницької області, помітив потерпілого ОСОБА_5 , який у той час рухався у напрямку міського ринку, та з метою відкритого викрадення майна останнього, зупинив його, видаючи себе за працівника правоохоронного органу - поліцейського.

В цей же день, час та місці ОСОБА_9 , після того, як продемонстрував потерпілому ОСОБА_5 свій паспорт громадянина України у формі ID-картки, який знаходився у складному гаманці чорного кольору і, у свою чергу візуально походив на посвідчення працівника поліції у відповідній обкладинці, відкрив рукою застібку типу «змійка» куртки потерпілого ОСОБА_5 , пояснюючи останньому, що він проводить поверхневий огляд з метою виявлення викрадених предметів.

При цьому, ОСОБА_9 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом особистого незаконного збагачення, своєю правою рукою з кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 відкрито повторно викрав грошові кошти в сумі 500 грн., мобільний телефон марки «Samsung DUOS» моделі «GT- S7262», вартістю 443 грн. 33 коп., у якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 50 грн., після чого з місця події із відкрито викраденим майном зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 993 грн. 33 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, 21 листопада 2019 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходячись у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , помітив потерпілого ОСОБА_6 , який у той час проходив біля під`їзду №1 вищевказаного будинку, та з метою відкритого викрадення майна останнього, зупинив його, видаючи себе за працівника правоохоронного органу - поліцейського.

В цей же день, час та місці ОСОБА_9 , після того, як продемонстрував потерпілому ОСОБА_6 свій паспорт громадянина України у формі ID-картки, який знаходився у складному гаманці чорного кольору і у свою чергу візуально походив на посвідчення працівника поліції в обкладинці, відкрив своєю правою рукою застібку типу «змійка» куртки потерпілого ОСОБА_6 , пояснюючи останньому, що ним проводиться поверхневий огляд з метою виявлення заборонених предметів.

При цьому, ОСОБА_9 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом особистого незаконного збагачення, своєю правою рукою з кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 відкрито повторно викрав майно останнього, а саме: мобільний телефон марки і моделі «Нокіа 1280», вартістю 69 грн. 33 коп., у якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 50 грн., мобільний телефон марки і моделі «S-ТELL S5-05», вартістю 257 грн. 50 коп., у якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 50 грн., гаманець коричневого кольору, вартістю 100 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 70 грн. та платіжна банківська картка ПАТ «Приватбанк», після чого з місця події із відкрито викраденим майном зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 596 грн. 83 коп.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України - грабіж, вчинений повторно.

Не зупиняючись на досягнутому, 21 листопада 2019 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_9 після відкритого повторного викрадення у потерпілого ОСОБА_6 майна, в тому числі гаманця коричневого кольору, в якому знаходилася банківська картка ПАТ «Приватбанк» з номером рахунку НОМЕР_4 (на час вчинення злочину розмір балансу становив 600 грн.) з прикріпленим аркушем паперу, на якому потерпілий записав пін-код (персональний ідентифікаційний номер, що є необхідним для ідентифікації законного власника платіжної картки під час отримання готівкових коштів) «5312», з метою таємного викрадення грошових коштів останнього з неї, прийшов до електронного програмно-технічного комплексу з вмонтованою спеціалізованою ЕОМ, призначеною для здійснення автоматизованих операцій видачі наявних грошових коштів, зокрема з використанням платіжних карток - банкомату ПАТ «Приватбанк», який розташований по проспекту Миру, 30, м. Шепетівка. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, із використанням вищевказаних платіжної банківської картки та пін-коду, діючи умисно повторно намагався таємно викрасти грошові кошти, що належали ОСОБА_6 в сумі 600 грн. шляхом зняття їх із вказаного банківського рахунку, проте, свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки потерпілий скористався послугою банківської установи та заблокував доступ зняття готівкових коштів із вищезазначеного рахунку. Отже, ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину (крадіжки) до кінця, але злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, внаслідок чого вчинив закінчений замах на умисне, повторне, таємне викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 600 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - закінчений замах на крадіжку, вчинену повторно.

Крім того, 19 листопада 2019 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходився в приміщенні залізничного вокзалу станції Шепетівка по вул. Привокзальна, 33, в м. Шепетівка Хмельницької області, де помітив потерпілого ОСОБА_7 , який у той час знаходився у залі очікування вищевказаного приміщення залізничного вокзалу, після чого у нього виник злочинний умисел на заволодіння його майном шляхом обману.

З цією метою ОСОБА_9 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та видав себе за працівника поліції, швидко продемонструвавши потерпілому свій паспорт громадянина України у формі ID-картки, який знаходився у складному гаманці чорного кольору, що у свою чергу візуально походив на посвідчення працівника поліції в обкладинці, внаслідок чого вів останнього в оману.

В цей же день, час та місці ОСОБА_9 , після того, як переконав потерпілого ОСОБА_7 про свою належність до працівника правоохоронного органу, що не відповідало дійсності, керуючись корисливим мотивом незаконного особистого збагачення, діючи умисно повторно, під вигаданим приводом проведення перевірки речей і документів потерпілого ОСОБА_7 , шляхом обману примусив останнього видати йому на руки вміст речей та документів, що знаходилися у кишенях одягу, після чого незаконно заволодів його майном, а саме: гаманцем вартістю 100 грн., в якому також знаходилися паспорт громадянина України та картка платників податків останнього, платіжна банківська картка ПАТ «Укргазбанк»; мобільним телефоном марки «Alcatel OneTouch 4009D» вартістю 1500 грн., у якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 , вартістю 50 грн., після чого з місця події зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1650 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене повторно.

Крім того, 19 листопада 2019 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні залізничного вокзалу станція Шепетівка, розташованого по вул. Привокзальна, 33 у місті Шепетівка Хмельницької області, після того, як вчинив шахрайство відносно потерпілого ОСОБА_7 , у нього виник умисел на заволодіння офіційним документом даної особи за наступних обставин.

Зокрема, у цей же день, час та місці, ОСОБА_9 , переконавшись, що серед майна потерпілого ОСОБА_7 , яким він заволодів шляхом шахрайства, знаходилася одна платіжна банківська картка ПАТ «Укргазбанк» з номером смарт-рахунку НОМЕР_6 , що є офіційним документом, виготовленим згідно зі стандартом ISO/IEC 7810 ID-1 формату із спеціального стійкого до механічних пошкоджень пластику (далі офіційний документ), керуючись корисливим мотивом незаконного особистого збагачення, діючи умисно, з метою подальшого використання даного офіційного документу як засобу для викрадення (зняття) з указаного банківського рахунку коштів потерпілого ОСОБА_7 , потерпілому даний офіційний документ - банківську карку не повернув, з місця події зник та у такий спосіб заволодів нею шляхом шахрайства.

Поряд з цим, 21 листопада 2019 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходячись в дворі будинку №5 по вул. Чкалова в м. Шепетівка Хмельницької області, після того, як відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_6 його майно та грошові кошти, вирішив також викрасти офіційний документ останнього.

Так, в цей же день та місці близько 14 год. 05 хв. ОСОБА_9 після того, як залишив місце вчиненого злочину у відкрито викраденому гаманці потерпілого ОСОБА_6 виявив офіційний документ - банківську картку ПАТ «Приватбанк» з номером рахунку НОМЕР_4 , керуючись корисливим мотивом незаконного особистого збагачення, діючи умисно, з метою подальшого використання даного офіційного документу як засобу для викрадення (зняття) з указаного банківського рахунку коштів потерпілого ОСОБА_6 , потерпілому та вищезазначеній банківській установі банківську карку не повернув, з місця події зник та у такий спосіб викрав даний офіційний документ.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, заволодіння ними шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

Окрім цього, 19 листопада 2019 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 знаходячись у приміщенні залізничного вокзалу станції Шепетівка по вул. Привокзальна, 33 в м. Шепетівка Хмельницької області, вчинив шахрайські дії щодо потерпілого ОСОБА_7 , видаючи себе за працівника поліції, під приводом перевірки документів останнього, шляхом обману спонукав ОСОБА_7 передати йому особисті документи, а саме - паспорт громадянина України № НОМЕР_7 у формі ID- картки, виданого 04.09.2019 року органом 6831 на ім`я ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також важливий особистий документ - картку платників податків, що видана 18.09.2019 року на ім`я потерпілого ОСОБА_7 за № НОМЕР_8 .

При цьому, ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що паспорт - це документ, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України (п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затверджено постановою ВРУ від 26.06.1992 №2503-ХІІ), а довідка (картка) про присвоєння ідентифікаційного податкового номера відповідно до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 №779) є документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами, незаконно забрав їх у потерпілого, після чого під приводом виклику службового автотранспорту, вийшов із приміщення залізничного вокзалу станції Шепетівка та таким чином незаконно заволодів вищевказаними паспортом та карткою платників податків потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.
Також, 19 листопада 2019 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_9 , знаходячись біля приміщення магазину «Роза Вітрів» по проспекту Миру, 20, в м. Шепетівка Хмельницької області, помітив потерпілого ОСОБА_5 , який у той час рухався у напрямку міського ринку, після чого у нього виник умисел на вчинення злочинів відносно даної особи.

При цьому, переслідуючи мету вчинення суспільно-небезпечних діянь шодо ОСОБА_5 , ОСОБА_9 вирішив самовільно присвоїти владні повноваження, якими наділені працівники правоохоронних органів, які він мав намір незаконно використати для забезпечення своєї злочинної діяльності.

Зокрема, ОСОБА_9 , достовірно знав, що згідно із вимогами ч. 1 ст. 1, ст. 17, п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, та усвідомлював, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції та має службове посвідчення і спеціальний жетон, а також знав, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як перевірка документів особи та поверхневу перевірку і огляд.

В цей же день, час та місці ОСОБА_9 зупинив потерпілого ОСОБА_5 та повідомив останнього, що він є працівником поліції і продемонстрував потерпілому свій паспорт громадянина України у формі ID- картки, який знаходився у складному гаманці чорного кольору, швидко відкривши та закривши його, що у свою чергу візуально у потерпілого створило уяву, що йому було продемонстровано посвідчення працівника поліції у відповідній обкладинці. За таких обставин потерпілий ОСОБА_5 вимушений був підкорятися вимогам ОСОБА_9 , вважаючи його працівником поліції.

Вказані дії у свою чергу надали можливість ОСОБА_9 , який ніде не працював, самовільно присвоїти владні повноваження, незаконно провести поверхневий огляд потерпілого ОСОБА_5 та відкрито повторно викрасти у нього грошові кошти в сумі 500 грн., мобільний телефон марки «Samsung DUOS» моделі «GT-S7262», вартістю 443 грн. 33 коп., із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 50 грн., тобто вчинив відносно даного потерпілого суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Не зупиняючись на досягнутому та продовжуючи свої злочинні дії, близько 17 год. цього ж дня ОСОБА_9 прибув до приміщення залізничного вокзалу станції Шепетівка по вул. Привокзальна, 33, в м. Шепетівка Хмельницької області, де помітив потерпілого ОСОБА_7 , який у той час знаходився у залі очікування вищевказаного приміщення залізничного вокзалу.

При цьому, ОСОБА_9 , переслідуючи мету вчинення суспільно-небезпечних діянь щодо ОСОБА_7 , вирішив вдруге самовільно присвоїти владні повноваження, якими наділені працівники поліції, які він також мав намір незаконно використати для продовження своєї злочинної діяльності.

З цією метою ОСОБА_9 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та, порушуючи вимоги Закону України «Про Національну поліцію», видав себе за працівника поліції, швидко продемонструвавши потерпілому свій паспорт громадянина України у формі ID-картки, який знаходився у складному гаманці чорного кольору, що у свою чергу візуально походив на посвідчення працівника поліції в обкладинці, внаслідок чого ввів останнього в оману. За таких обставин потерпілий ОСОБА_7 вимушений був підкорятися вимогам ОСОБА_9 , вважаючи його працівником поліції.

Вказані дії у свою чергу надали можливість ОСОБА_9 , який ніде не працював, вдруге самовільно присвоїти владні повноваження, під вигаданим приводом незаконно провести перевірку речей і документів потерпілого ОСОБА_7 та шляхом обману останнього заволодіти його майном, паспортом та офіційними документами, а саме: гаманцем вартістю 100 грн., в якому також знаходилися паспорт громадянина України та картка платників податків останнього, платіжна банківська картка ПАТ «Укргазбанк»; мобільним телефоном марки «Alcatel OneTouch 4009D» вартістю 1500 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 вартістю 50 грн., тобто вчинити відносно даного потерпілого суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 2 ст. 190, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України.

Крім того, 21 листопада 2019 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_9 , знаходився у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де помітив потерпілого ОСОБА_6 , який у той час проходив біля під`їзду №1 вищевказаного будинку, після чого у нього виник умисел на вчинення суспільно-небезпечних діянь відносно даної особи.

З цією метою ОСОБА_9 зупинив потерпілого ОСОБА_6 , в чергове видаючи себе за працівника поліції.

В цей же день, час та місці ОСОБА_9 після того, як переконав потерпілого ОСОБА_6 у тому, що він є поліцейським, швидко демонструючи свій паспорт громадянина України у формі ID-картки, який знаходився у складному гаманці чорного кольору, що унеможливило його ідентифікацію, видаючи свій паспортний документ за службове посвідчення працівника поліції у відповідній обкладинці, з порушенням вимог законодавства, що регулює діяльність органів Національної поліції України, незаконно затримав потерпілого та провів його поверхневий огляд, під час якого відкрито повторно викрав майно останнього, а саме: мобільні телефони марки і моделі «Нокіа 1280», вартістю 69 грн. 33 коп., із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 50 грн. та марки і моделі «S-ТELL S5-05», вартістю 257 грн. 50 коп., із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 50 грн., гаманець коричневого кольору вартістю 100 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 70 грн., офіційний документ - платіжну банківську картку ПАТ «Приватбанк», тобто у такий спосіб вкотре самовільно присвоїв владні повноваження та вчинив відносно даного потерпілого суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 353 КК України - самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, надаючи суду показання, підтвердив обставини скоєння злочинів, що викладені в обвинувальному акті та суду показав, що 15.11.2019 року приїхав в гості до свого знайомого в м. Шепетівку, де і зупинився. Декілька днів разом відпочивали, гуляли по місту. Коли закінчились гроші, вирішив заволодіти чужим майном. 19.11.2019 року прогулювався по міському ринку, там побачив як ОСОБА_5 в одному із закладів вживає алкогольні напої. Близько 14 год., коли потерпілий знаходився біля ринку, навпроти магазину «Роза вітрів» підійшов до нього, швидко продемонструвавши свій чорний гаманець, у якому знаходився його паспорт громадянина України у формі ID-картки, повідомив, що є працівником поліції, було вчинено злочин відносно жінки, він за описом схожий на злочинця, а тому йому потрібно провести його поверхневий огляд на наявність у нього викраденого майна. Діючи швидко, своїми руками розстібнув куртку потерпілого, дістав з внутрішньої кишені мобільний телефон марки Самсунг, з зовнішньої - гроші в сумі 500 грн., положив їх в свою куртку, наказав йому чекати, оскільки приїде службовий автомобіль та забере його у відділ поліції, а сам пішов. Того ж дня на залізничному вокзалі близько 17 год. підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який був випивший та схилившись спав в залі очікування. Видаючи себе за працівника поліції, підійшов до потерпілого, швидко продемонстрував гаманець із паспортом, під вигаданим приводом перевірки речей, наказав видати йому на руки вміст його кишень. ОСОБА_7 встав, розстібнув одяг, з кишені дістав та передав йому мобільний телефон марки Алкател та гаманець, а він поклавши їх до своєї куртки, пішов, наказавши йому чекати працівників поліції. Банківську картку ОСОБА_7 , що була у гаманці, перевірив у банкоматі, але грошей зняти не зміг, оскільки не знав пін-коду. Згодом гаманець та банківську картку ОСОБА_7 викинув, а паспорт та ідентифікаційний код, які перебували також у гаманці, залишив у себе, оскільки розумів, що це офіційні документи, хотів повернути потерпілому. Грошей в сумі 300 грн. у ОСОБА_7 не брав. 21.11.2019 року близько 14 год., так само, зустрівши біля 1 під`їзду будинку №5 по вул. Чкалова потерпілого ОСОБА_6 , який перебував у п`яному вигляді, підійшов до нього, швидко продемонструвавши гаманець, де знаходився паспорт, повідомив, що є працівником поліції, йому потрібно провести його поверхневий огляд на наявність колюче-ріжучих предметів. Швидко своїми руками розстібнув куртку потерпілого, із внутрішньої кишені куртки дістав телефони марки Нокіа, С-Тел та гаманець, положив їх в свою куртку, застібнув куртку потерпілого, завів до під`їзду та наказав чекати службового автомобіля поліції, а сам пішов. В той же день за допомогою банківської картки, яка знаходилась в гаманці потерпілого ОСОБА_6 та папірця, на якому записаний пін-код, намагався викрасти грошові кошти у банкоматі по проспекту Миру, 30, однак, зробити цього не зміг, оскільки картка була заблокована, банківську картку викинув. Також, зазначив, що чорну сумку та чорний гаманець носив із собою для створення образу поліцейського. Ствердив, що насильницьких дій відносно потерпілих не вчиняв, вони опір йому не чинили. Кількість, вартість викраденого майна у потерпілих не оспорює. Викрадені у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 телефони здав у кіоск, який займається ремонтом мобільних телефонів, а телефон ОСОБА_7 - у ломбард, за що отримав грошові кошти, які витратив на власні потреби. Сім-картки потерпілих викинув. Щиро розкаюється у вчиненому, просив його суворо не карати, оскільки все усвідомив, попросив вибачення у потерпілих та висловлював намір повернути їм заподіяну шкоду.
Вина обвинуваченого у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин стверджується дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні ствердив, що 19.11.2019 року близько 14 год. біля магазину «Роза Вітрів» по проспекту Миру в м. Шепетівка до нього підійшов обвинувачений та, демонструючи посвідчення, повідомив, що є працівником поліції, вимагав надати документи, які посвідчують його особу. Крім цього, повідомив, що вчинено злочин, у дівчинки викрали телефон і він має провести його огляд. Він в свою чергу повідомив, що паспорта із собою не має, показав обвинуваченому посвідчення особи з інвалідністю та повідомив, що телефон не брав. Незважаючи на це, ОСОБА_9 , розстібнув куртку, почав його обшукувати та дістав із кишень мобільний телефон марки Самсунг з сім-карткою та гроші в сумі 500 грн., 2 купюри по 200 грн. та одну купюру 100 грн., просив їх не чіпати. А обвинувачений їх забрав та пішов дзвонити, щоб прийшла дівчинка його впізнати, йому наказав чекати службовий автомобіль поліції, якого він викликав. Залишався на місці деякий час, обвинуваченого не стало, а тому звернувся в поліцію, де зрозумів, що його пограбували, про що написав відповідну заяву. У призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду;
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні ствердив, що 21.11.2019 року приїхав в м. Шепетівку. Був випивший, рухаючись від магазину «Дружба», йшов до свого знайомого допомогти з ремонтом в квартирі. Близько 14 год., проходячи біля будинку №5 по вул. Чкалова в м. Шепетівка, його зупинив обвинувачений. ОСОБА_9 представився працівником поліції, швидко показав посвідчення та вимагав пред`явити йому документ, що посвідчує його особу. На що він повідомив, що паспорта із собою не носить. Тоді, обвинувачений сказав, що він має провести його огляд на наявність наркотиків, зброї, заборонених предметів та почав обшукувати його одяг. Розстібнув куртку та із внутрішньої кишені дістав два його мобільних телефони Нокіа, С-Тел, гаманець та забрав їх. Він в свою чергу просив його викликати наряд поліції, щоб розібратись в ситуації, на що обвинувачений повідомив, що вони вже їдуть, оскільки він їх викликав. Завів його до під`їзду №1 будинку №5, залишивши біля якогось чоловіка, а сам втік. Через деякий час повернувся до квартири свого знайомого, заблокував банківську картку, на рахунку якої було 600 грн. та написав заяву до поліції. Вказав, що в гаманці коричневого кольору, який викрав ОСОБА_9 була банківська карта «ПриватБанку», папірець із пін-кодом та грошові кошти в сумі 70 грн. До обвинуваченого претензій не має, у визначені міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду;
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні ствердив, що 19.11.2019 року близько 17 год. перебував в приміщенні залізничного вокзалу ст. Шепетівка, в залі очікування, де чекав знайомого, з яким домовився про зустріч. До нього підійшов обвинувачений ще із одним чоловіком, швидко продемонстрував посвідчення, представився працівником поліції, вимагав надати документ, який посвідчує його особу та вміст кишень, запитав де він перебував пів години назад, оскільки відбулась крадіжка. На що він надав йому свій гаманець, у якому перебував його паспорт громадянина України, поруч ідентифікаційний номер, банківська карта ПАТ «Укргазбанку» та мобільний телефон марки Алкател з сім-карткою. Обвинувачений вказані речі забрав та з ними пішов, йому наказав залишатись на місці. Він після даних подій звернувся із заявою до поліції, де вказав, що обвинувачений заволодів крім вказаних речей, ще й його грошовими коштами в сумі 300 грн., оскільки їх не знайшов. Через три дні гроші знайшов у кишені, а тому ствердив, що обвинувачений їх не брав. Вказав, що речі обвинуваченим йому не повернуто. Працівниками поліції повернуто паспорт та ідентифікаційний код, мобільний телефон він викупив у ломбарді. У визначенні міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що проживає в АДРЕСА_3 . 15.11.2019 року до нього в гості з м. Хмельницького приїхав знайомий ОСОБА_9 та проживав у нього близько тижня. 19.11.2019 року, коли вони йшли з міського ринку, бачив як ОСОБА_9 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та із ним розмовляв, його поросив зачекати. Думав, що це його знайомий, оскільки протягом неділі обвинувачений спілкувався із багатьма людьми в м. Шепетівка. Про що була розмова він не чув. Через деякий час обвинувачений пішов. Знайшов його через годину біля під`їзду, коли повернувся додому. В цей же день близько 17 год. разом із ОСОБА_9 прогулювались на залізничному вокзалі. На вокзалі обвинувачений знову сказав зачекати, сам пішов розмовляти із якимось чоловіком. Через 5 хв повернувся та вони пішли по проспекту Миру. Про вчинені обвинуваченим злочини нічого не знав, дізнався про них від працівників поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні показав, що є приватним підприємцем. В листопаді 2019 року до приміщення, де він надає послуги з ремонту мобільних телефонів, приходило двоє чоловіків: обвинувачений ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 . Він придбав у них мобільні телефони, спочатку Самсунг, потім через декілька днів ще Нокіа та С-телл. Згодом в майстерню з`явились працівники поліції та вилучили вказані телефони як крадені;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні ствердив, що 21.11.2019 року близько 14 год., виходячи з під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , побачив обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_6 . Обвинуваченого знає, оскільки раніше відбував із ним покарання в одній колонії. ОСОБА_9 залишив потерпілого з ним, попросив його почекати, а сам швидко пішов. Потерпілий ОСОБА_6 розповів йому про те, що ОСОБА_9 представився працівником поліції, обшукав його та пограбував;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що потерпілий ОСОБА_6 допомагав йому у квартирі робити ремонт, виносити будівельне сміття. 21.11.2019 року попросив його купити хрестиків для укладання плитки, дав 50 грн. Він пішов в магазин. Близько 16 год. повернувся до квартири та повідомив, що його обшукали, забрали два мобільних телефони, гаманець з грошовими коштами та банківську картку. Попросив допомогти заблокувати банківську картку, що вони і зробили. Потім разом із ним поїхав на місце, де це сталось, але там нікого не знайшли, згодом звернулись у поліцію.
Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочинів об`єктивно підтверджується дослідженими в ході судового слідства письмовими доказами, а саме:
- даними протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього від 19.11.2019 року, з якого вбачається місце вчинення кримінального правопорушення приміщення зали очікування на залізничному вокзалі станції Шепетівка, саме те, на яке вказують обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_7 ;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 серед чотирьох осіб, пред`явлених для впізнання на фотознімках, впізнав за рисами обличчя, формою носа, губ, очей, підборіддя, кольором волосся та зачіскою особу під №3, яка 19.11.2019 року близько 17 год. представилась працівником поліції та шахрайським способом заволоділа його мобільним телефоном, документами, якою є ОСОБА_9 ;

- даними повідомлення ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім» від 22.11.2019 року №2756 та протоколу огляду відеозапису з камер відеоспостереження Шепетівського відділення №23 ПТ «Заставно-кредитний дім» та фототаблицями до нього від 26.11.2019 року, з яких вбачається, що 19.11.2019 року о 20 год. 35 хв. ОСОБА_9 здано у вказаний ломбард під заставу мобільний телефон марки «Alcatel OneTouch 4009D» та підписано відповідний договір про це;

- даними заяви потерпілого ОСОБА_7 від 26.11.2019 року про долучення до матеріалів кримінального провадження мобільного телефону марки «Alcatel OneTouch 4009D», якого він викупив у ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім»та яким заволодів ОСОБА_9 19.11.2019 року близько 17 год. в приміщенні залізничного вокзалу;

- даними протоколу огляду речових доказів та фототаблицями до нього від 28.11.2019 року, згідно якого мобільний телефон марки «Alcatel OneTouch 4009D» сірого кольору, на задній кришці має подряпини, на момент огляду сім-картка та флеш накопичувач у ньому відсутні, з заяви потерпілого ОСОБА_7 від 28.11.2019 року та чеку ломбарду, наданих потерпілим, вбачається, що ним викуплено даний телефон з ломбарду та за його повернення ним сплаченого 283 грн.;
- даними протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього від 22.11.2019 року, з якого вбачається місце вчинення кримінального правопорушення подвір`я будинку АДРЕСА_2 , саме те, на яке вказують обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_6 ;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 , оглянувши представлених чотирьох осіб, впізнав серед них особу під №4, яка 21.11.2019 року близько 14 год. представилась працівником поліції та відкрито заволоділа його мобільними телефонами, гаманцем з грошовими коштами в сумі 70 грн. та банківською карткою «ПриватБанку» з грошовими коштами на ній в сумі 600 грн., якою є ОСОБА_9 ;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 , оглянувши представлених чотирьох осіб, впізнав серед них особу під №4, яка 21.11.2019 року близько 14 год. привела в під`їзд АДРЕСА_4 потерпілого та втікла, після чого потерпілий повідомив про його пограбування останнім, якою є ОСОБА_9 ;
- даними заяви ОСОБА_9 від 21.11.2019 року та даними протоколу огляду речових доказів та фототаблицями до нього від 22.11.2019 року, згідно якого оглянуто видану ОСОБА_9 сумку від ноутбука чорного кольору, з якою він ходив під час вчинення злочинів, представляючись працівником поліції;
- даними заяви ОСОБА_12 від 22.11.2019 року та даними протоколу огляду речових доказів з фототаблицями до нього від 22.11.2019 року, згідно яких видані ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Нокіа 1280» та мобільний телефон марки «S-ТELL S5-05» чорного кольору з акумуляторними батареями без сім-карток в робочому стані;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 , серед чотирьох осіб, пред`явлених для впізнання на фотознімках, впізнав за рисами обличчя, формою носа, губ, очей, підборіддя, кольором волосся та зачіскою особу під №3, яка 21.11.2019 року близько 16 год. прийшла у приміщення, де він здійснює підприємницьку діяльність, та продала йому два мобільних телефона марки «Нокіа 1280» та «С-Телл»;

- даними висновку судової товарознавчої експертизи №12.1-0782:19 від 29.11.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість представлених на дослідження мобільного телефону «Нокіа 1280» станом на 21.11.2019 року могла становити 69 грн. 33 коп., а мобільного телефону марки «S-ТELL S5-05» - 257 грн. 50 коп.;

- даними протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього від 26.11.2019 року, з якого вбачається місце вчинення кримінального правопорушення алея поряд із магазином «Роза Вітрів» по проспекту Миру, 20 в м. Шепетівка, саме те, на яке вказують обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_5 ;
- даними посвідчення серії НОМЕР_9 , виданого на ім`я ОСОБА_5 15.07.2008 року УСЗН Шепетівської РДА, дійсного довічно, згідно якого останній є особою з інвалідністю з дитинства ІІІ групи;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.11.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 , серед чотирьох осіб, пред`явлених для впізнання на фотознімках, впізнав за рисами обличчя: формою носа, губ, очей, брів, вух, підборіддя, кольором волосся та зачіскою особу під №2, яка 19.11.2019 року близько 14 год. представилась працівником поліції та відкрито заволоділа його мобільним телефоном та грошовими коштами в сумі 500 грн., якою є ОСОБА_9 ;

- даними заяви ОСОБА_12 від 27.11.2019 року та даними протоколу огляду речових доказів з фототаблицями до нього від 27.11.2019 року, згідно яких виданий ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Samsung DUOS» моделі «GT- S7262» чорного кольору з акумуляторною батареєю без сім-картки та флеш накопичувача в робочому стані з подряпинами на задній кришці;
- даними висновку судової товарознавчої експертизи №12.1-0792:19 від 29.11.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість представленого на дослідження мобільного телефону марки «Samsung DUOS» моделі «GT- S7262» станом на 19.11.2019 року могла становити 443 грн. 33 коп.;

- даними виписки АТ КБ «ПриватБанк» по картці ОСОБА_6 станом на 21.11.2019 року, згідно якої на рахунку наявні кошти в сумі 598 грн. 75 коп.;

- даними заяви ОСОБА_7 від 25.11.2019 року до ПАТ АБ «Укргазбанк» про блокування картки та даними виписки ПАТ АБ «Укргазбанк» по картці ОСОБА_7 станом на 19.11.2019 року, згідно якої на рахунку наявні кошти в сумі 57 грн. 25 коп.;

- даними довідок вартості ФОП ОСОБА_15 від 22.11.2019 року, відповідно до яких вартість сім-карт оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» станом на 19.11.2019 року та 21.11.2019 року становила 50 грн., оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafon» станом на 21.11.2019 року - 50 грн., вартість гаманця станом на 19.11.2019 року та 21.11.2019 року становила 100 грн., варість мобільного телефону марки «Alcatel OneTouch 4009D» станом на 19.11.2019 року - 1500 грн, які обвинуваченим та потерпілими не оспорюються;

- даними протоколу огляду речових доказів та фототаблицями до нього від 22.11.2019 року, згідно якого оглянуто належний ОСОБА_9 гаманець чорного кольору на вигляд новий у формі книжечки на застібці, в середині якого під плівкою паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_9 , договір №448-19013403 від 19.11.2019 року, згідно якого ОСОБА_9 19.11.2019 року о 20 год. 35 хв. взяв кредит в сумі 250 грн., при цьому у заставу залишив мобільний телефон марки «Alcatel OneTouch 4009D»; сім картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 ; шматок аркушу паперу білого кольору із надписом цифр 5312, що є пін-кодом до картки ПАТ КБ «ПриватБанк», паспорт громадянина України та картку платника податків видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , договір з ломбаду від 19.11.2019 року, договір з ломбарду та чек від 03.11.2019 року; сім картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_10 , яка належить ОСОБА_9 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.12.2019 року та відеозаписом вказаної слідчої дії, відтвореним у судовому засіданні, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_9 , відповідно до яких останній в присутності понятих та захисника ОСОБА_10 чітко показав місця, де 19.11.2019 року та 21.11.2019 року, присвоївши владні повноваження, заволодів майном потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на статистові детально показав способи вчинення всіх злочинів, де та яким чином намагався зняти кошти із викрадених банківських карток, куди здавав викрадені у потерпілих мобільні телефони.
Суд вважає, що показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є правдивими, такими що відповідають фактичним обставинам, оскільки такі узгоджуються з усіма дослідженими судом доказами, не викликають у суду сумніву у їх достовірності. Підстав для обмови обвинуваченого потерпілими судом не встановлено.
При цьому, суд відхиляє твердження сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_9 ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України, оскільки це твердження носить формальний характер.

Так, судом з показань потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чітко встановлено, що вони обвинуваченим були пограбовані, оскільки саме обвинувачений в денну пору доби на відкритій місцевості особисто обшукав всі їх кишені, розстібаючи їх одяг, в результаті чого умисно незаконно відкрито повторно викрав їх майно. Вони, при цьому, заперечували щодо таких його дій: потерпілий ОСОБА_5 просив залишити його майно, вказуючи, що він злочину не вчиняв, а потерпілий ОСОБА_6 , заперечуючи дії обвинуваченого, просив у останнього викликати наряд працівників поліції для з`ясування всіх обставин, на що він повідомляв, що вже це зробив. Вказане не оспорюється і самим обвинуваченим в ході судового розгляду, про це він зазначав і в ході проведення слідчого експерименту. ОСОБА_9 вказував, що всі дії по відношенню до потерпілих вчиняв з корисливих мотивів та швидко, розуміючи за яких обставин їх вчиняє без застосування насильства.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя.

А тому, інкриміновану обвинуваченому за ч. 2 ст. 186 КК України за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфікуючу ознаку вчинення грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з обвинувачення слід виключити, оскільки вона не підтвердилася під час судового розгляду, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні показали, що ОСОБА_9 будь-якого насильства до них не застосовував, від його дій вони не відчували фізичний біль. А тому, суд кваліфікує дії ОСОБА_9 по вищезазначеним епізодам за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Також суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_9 умислу на заволодіння паспортом потерпілого ОСОБА_7 з наступних підстав. Як встановлено в суді з показань потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачений, підійшовши до нього, відразу вимагав надати документ, що посвідчує його особу, що потерпілим і було зроблено, надаючи відкритий гаманець з паспортом. Більше того, про вимагання таких документів, вказували і інші потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначаючи йому, що паспорта із собою не мають.

Не бере до уваги суд і показання обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що йому було не відомо, що потерпілий ОСОБА_5 є особою з інвалідністю. Такі його показання спростовуються показаннями потерпілого, який ствердив, що на вимогу обвинуваченого надати документ, що посвідчує його особу, повідомляв про те, що паспорта із собою не має, а має лише посвідчення та надавав йому для огляду посвідчення особи з інвалідністю з дитинства, яке також і продемонстрував суду, надаючи показання.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у заволодінні грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 в сумі 300 грн. шляхом обману, вчиненого повторно.

Імперативним приписом ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, серед іншого, і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В ході судового слідства не встановлено об`єктивних доказів щодо заволодіння ОСОБА_9 грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 в сумі 300 грн. шляхом обману, вчиненого повторно. З показань потерпілого ОСОБА_7 , наданих в ході судового розгляду, встановлено, що грошові кошти в сумі 300 грн., про які зазначено в обвинуваченні, ним було знайдено в кишені власного одягу через 3 дні після вчиненого відносно нього злочину. Про відсутність їх на момент вчинення злочину вказував і сам обвинувачений, а тому суд вважає за необхідне виправдати його у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 300 грн. шляхом обману, вчиненого повторно з підстави недоведеності вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, вчинений повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України як шахрайство, вчинене повторно, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на крадіжку, вчинену повторно, за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційних документів, заволодіння ними шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів, за ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, за ч. 1 ст. 353 КК України як самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.
При призначенні покарання суд зважає на положення ч. 2 ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та на положення ч. 1 ст. 65 КК України, згідно з якою суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_9 злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином, злочини, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України є злочинами середньої тяжкості, злочини, передбачені ч.ч. 1,3 ст. 357, ч. 1 ст. 353 КК України є злочинами невеликої тяжкості.
ОСОБА_9 розлучений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, як такий, що схильний до крадіжок, до сільської ради неодноразово поступали сарги на його поведінку, є особою працездатного віку, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та як слідує із обвинувального акта з незнятою і непогашеною у встановленому законом порядку судимістю через незначний проміжок часу після умовно дострокового звільнення з місць позбавлення волі повторно вчинив нові умисні злочини, що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставинами, які обтяжують покарання є рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.
Орган пробації, взявши до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_9 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умоваї ізоляції.
Доказів, які б давали суду підстави вважати, що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства не встановлено, а тому підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням - відсутні.

Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, їх кількість, суспільну небезпеку вчинених злочинів та особу винного, досудову доповідь представника органу пробації відносно особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, те, що обвинувачений у процесі судового розгляду повністю визнав вину, заперечуючи лише кваліфікацію, щиро розкаявся у своїй негативній поведінці, позицію потерпілих, які у призначенні покарання поклались на розсуд суду, суд знаходить призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 186 та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України в межах санкцій вказаних норм у виді позбавлення волі; за ч.ч. 1,3 ст. 357, ч.1 ст. 353 КК України в межах санкцій вказаних норм у виді обмеження волі та за сукупністю вказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі, проте у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 186 КК України. До призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 15.07.2014 року у виді 3 місяців 3 днів позбавлення волі та у відповідності до положень ч. 4 ст. 81, ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Саме таке покарання на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз згідно ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Оскільки ОСОБА_9 призначається покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, а існуючі ризики не зникли, а саме ризик вчинення нових кримінальних правопорушень та ухилення від суду, з метою забезпечення виконання вироку суд вважає за необхідне заявлене прокурором у судових дебатах клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити такий запобіжний захід строком на 60 днів.

У зв`язку із обранням ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню до строку відбуття покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.ч.1,3 ст.357, ч.1 ст.353 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- ч. 1 ст.353 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 81, ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2014 року і остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190 КК України по епізоду від 19.11.2019 року в частині заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 300 грн. шляхом обману, вчиненого повторно, визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 30 квітня 2020 року включно.
Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з 02 березня 2020 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою з моменту затримання - з 21 листопада 2019 року по 01 березня 2020 року включно відповідно до ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази:
- DVD-R диск, на якому міститься відео з камер відеоспостереження Шепетівського відділення №23 ПТ «Заставно-Кредитний дім», що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон марки «Samsung DUOS» моделі «GT- S7262», який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон марки «Alcatel OneTouch 4009D», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у останнього;
- паспорт громадянина України, картку платника податків, видані на ім`я ОСОБА_7 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у останнього;
- сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у останнього;
- сумку чорного кольору з надписом «Grand», яка передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_11 ;
- мобільний телефон марки «Нокіа 1280» та мобільний телефон «S-ТELL S5-05», які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- шматок аркушу паперу білого кольору із надписом цифр 5312, який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- чорний гаманець, в середині якого знаходиться паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_9 , сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_10 , договір з ломбарду «Скарбниця» від 19.11.2019 року на 1 арк., договір з ломбарду «Донкредит» та чек з ломбарду «Донкредит» від 03.11.2019 року, договір з ломбаду «Донкредит» від 19.11.2019 року, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_9 витрати за проведення судових товарознавчих експертиз №12.1-0782:19 та №12.1-0792:19 від 29.11.2019 року в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок та 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки у дохід держави.
Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2019 року, арешт на мобільний телефон марки «Нокіа 1280» та мобільний телефон марки і моделі «S-ТELL S5-05» у вигляді заборони власнику ОСОБА_6 та ОСОБА_12 розпоряджатися та користуватися ними.
Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2019 року, арешт на мобільний телефон марки «Samsung DUOS» моделі «GT- S7262» у вигляді заборони ОСОБА_12 розпоряджатися та користуватися ним.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк, з часу вручення копії вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1