ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/123/20 Головуюча в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжні заходи Доповідач: ОСОБА_2 УХВАЛА
08 квітня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні апеляційного матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2020 року, якою відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2020 року, включно, без визначення розміру застави
Органом досудового розслідування ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_10 2 лютого 2020 року близько 20 години, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, прибувши до торгівельного кіоску, розташованого за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, на розі вул. Польова та авто дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_11 , де діючи узгоджено, переслідуючи єдиний прямий умисел та керуючись корисливим мотивом, направленим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, шляхом вибиття вхідних дверей в торгівельному ларьку та відштовхування потерпілої ОСОБА_12 , яка того дня перебувала на робочому місці, проникли в середину, де погрожували предметом, схожим на ніж, тим самим долаючи опір останньої, заволоділи грошовими коштами в сумі 700 грн. та продуктами харчування, які належать потерпілій ОСОБА_11 , та мобільним телефоном "Huawei Y3", що належить потерпілій ОСОБА_12 , після того зникли з місця скоєння злочину та розпорядились майном на власний розсуд.
Слідчий СВ Білозерського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_13 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді вищевказане клопотання задоволено та обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2020 року, включно, без визначення розміру застави.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді підозрюваний подав на неї апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.
Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Зокрема, на думку апелянта, судом безпідставно зроблено висновок про те, що досліджені докази повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому злочину.
Крім того, зазначає, що визнавальні показання від давав боячись за життя та здоров`я, зважаючи на що, його затримання вважає незаконним.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, в судових дебатах сторони залишились на попередніх позиціях, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Прийняте слідчим суддею рішення про обґрунтованість підозри, наявності певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів провадження, 4 лютого 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України.
На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - даними протоколу огляду місця події від 2 лютого 2020 року, проведеного в торгівельному кіоску, що розташований за адресою: Херсонська обл., Білозерський р-н, с. Чорнобаївка, вул. Польова; - даними протоколу огляду від 3 лютого 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_7 добровільно видав речі, які мають відношення до злочину; - показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ; - показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги про те, що надані суду докази, не доводять обставини, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри.
Також, як вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, офіційного не працевлаштований, неодружений, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та законних джерел прибутку.
Крім того, ОСОБА_7 мешкає без реєстрації, є уродженцем АР Крим, тобто на даний час анексованої території, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення різного роду та тяжкості кримінальних правопорушень, за тимчасовим місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка зловживає спиртними напоями, тобто веде антигромадський спосіб житія.
З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду.
За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
З урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчим суддею, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначеного розмір застави, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає, підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Білозерського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2020 року без змін.
Ухвала набуває законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: