Справа № 308/162/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/580/20, за апеляційними скаргами, які подали засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 січня 2020 року клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання повернуто заявнику.
З матеріалів за клопотанням вбачається, що 09 січня 2020 року на адресу Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. У клопотанні вказується на те, що вироком апеляційного суду Львівської області від 08 травня 2003 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засуджено за п. п «а», «г», «і» ст. 93 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього індивідуального майна. Строк відбуття засудженим ОСОБА_6 покарання визначено рахувати з 05 вересня 2002 року, тобто з часу його фактичного затримання. Ухвалою Верховного суду України від 30 вересня 2003 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а постановлений щодо нього вирок - без змін. Строк перебування під вартою засудженого визначено рахувати з 05.09.2002 до 30.09.2003 і такий склав 388 днів. Крім того, у клопотанні вказується на те, що Законом України № 838 - У111 від 26.11.2015 внесені зміни до ст. 72 КК України, що Закон діяв до 20.06.2017. Відповідно до Закону, строк попереднього ув`язнення зараховувався до строку відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Просить зарахувати до строку відбутого ОСОБА_6 покарання строк перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто строк перебування під вартою під час досудового слідства та судового розгляду справи з 05.09.2002 до 30.09.2003, який склав 388 днів.

В ухвалі суду вказується на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2018 року (справа № 308/36/18), розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, та у його задоволенні відмовлено, що свідчить про те, що вже надано оцінку з приводу аналогічного клопотання заявленого тією самою особою з тих самих підстав. Таким чином, судами вже вирішено питання щодо зарахування засудженому ОСОБА_6 у рамках даного кримінального провадження строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, ініціатор звернення на вказані обставини не звернув уваги, під час повторного подання аналогічного клопотання не вказує про існування нових обставин (підстав, доказів), які не були досліджені судом у первісному клопотанні та які на думку особи зумовлюють необхідність повторного звернення із таким самим клопотанням. З урахуванням того, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі вже було предметом судового розгляду та за результатами розгляду, іншим складом суду, прийняте судове рішення, а в поданому до суду клопотанні відсутнє належне обґрунтування повторного звернення до суду з аналогічним клопотанням, суд прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання заявнику.

В апеляційних скаргах:

- адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що суд неповно з`ясував обставини, викладені у справі, неправильно застосував положення ст. 539 КПК України. Вважає, що суд помилково дійшов висновку про його звернення із заявою із тих самих підстав, оскільки в поданій ним заяві посилався на правовий висновок Великої палати Верховного суду, викладеного в постанові від 29.08.2019, який був постановлений пізніше ніж рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2018. Просить ухвалу суду скасувати, зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання 766 днів.

- засуджений просить ухвалу суду скасувати, клопотання про зарахування строку задовольнити.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційних скарг, пояснення учасників судового розгляду : захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_6 , неявка якого із урахуванням положень ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги засудженому ОСОБА_6 надіслано відповідно до вимог закону; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення засудженого ОСОБА_6 і останній не подав клопотання про бажання приймати участь у розгляді апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день засуджений не подав; прокурор та захисник не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі засудженого.
Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з частиною 3 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318- 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
Частиною 5 статті 539 КПК України передбачено, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не були дотримані.
Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що подане адвокатом ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 клопотання розглянуто за відсутності як засудженого ОСОБА_6 , так і його захисника адвоката ОСОБА_7 ..
У матеріалах судового провадження відсутні відомості про те, що засуджений ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_7 , були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання.
Колегія суддів вважає, що, здійснивши розгляд поданого адвокатом ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання без участі засудженого ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , при цьому, не повідомивши їх про час та місце такого розгляду, суд першої інстанції порушив право засудженого ОСОБА_6 на захист та доступ до правосуддя, передбачені ст. ст. 20, 21 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
При цьому, судом першої інстанції не враховано те, що в матеріалах судового провадження відсутні дані про місце відбування ОСОБА_6 покарання.
Крім того, посилаючись в оскаржуваній ухвалі на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2018 (справа № 308/36/18) відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, суд першої інстанції не звернув увагу й не врахував те, що така ухвала відсутня в матеріалах судового провадження, що свідчить про те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення послався на судове рішення ухвалу від 23.02.2018, копія якої відсутня в матеріалах судового провадження. Вказане свідчить про те, що висновки суду викладені у судовому рішенні не підтверджені доказами (документами), що містяться у справі.
Разом із тим, прийшовши до висновку про необхідність повернення адвокату ОСОБА_7 поданого ним в інтересах засудженого ОСОБА_6 клопотання, суд першої інстанції не врахував, що за змістом ст. 539 КПК України суд першої інстанції за наслідками розгляду такого клопотання наділений повноваженнями на прийняття рішення про задоволення клопотання чи відмову в його задоволенні.
Вищевказані порушення, допущені судом першої інстанції при прийнятті рішення про повернення адвокату ОСОБА_7 поданого в інтересах засудженого ОСОБА_6 клопотання, позбавили суд першої інстанції повно та всебічно розглянути вказане клопотання, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, належним чином з`ясувати позицію сторони захисту із приводу поданого клопотання та прийняти законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення є такими, що відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення із призначенням нового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_7 у суді першої інстанції, у зв`язку з чим, доводи апеляційних скарг про задоволення апеляційним судом клопотання адвоката ОСОБА_7 та зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, не можуть бути задоволені, а підлягають до належної оцінки під час нового розгляду клопотання судом першої інстанції.
Під час нового судового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно врахувати наведене вище, дотриматись вимог кримінального процесуального закону, дати належну оцінку наявним у матеріалах судового провадження доказам та доводам поданого адвокатом ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 клопотання, на підставі чого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_7 про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, в суді першої інстанції, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги, які подали засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 січня 2020 року, якою клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання повернуто заявнику, - скасувати, призначивши новий розгляд клопотання в Ужгородському міськрайонному суді в іншому складі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: