Справа № 463/121/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/400/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу гр. ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 20 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000059 від 17 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим проведені усі необхідні та можливі слідчі дії, враховуючи процесуальну поведінку заявника протягом усього часу досудового розслідування, та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях працівників поліції складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а тому прийшов до висновку про необґрунтованість поданої скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, гр. ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження незаконними та необгрунтованими, такими, що суперечать нормам кримінального процесуального законодавства. Вказує, що слідчий суддя не з`ясував усіх обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого рішення. Зазначає, що слідчий суддя, приймаючи рішення, проігнорував доводи викладені у його скарзі, не надав належної оцінки доказам, чим порушив ст. 94 КПК України, не взяв до уваги те, що слідчим вилучено із матеріалів кримінального провадження клопотання із додатками про нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції, грубо порушив розумні строки розгляду скарги, передбачені ч.2 ст. 306 КПК України. Крім того, зазначає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована та не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки слідчий ОСОБА_7 не вручив йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не допитав його в якості потерпілого, не провів допит його з головним підозрюваним, не провів очної ставки осіб, причетних до нанесення йому тілесних ушкоджень, жодній особі не оголосив підозри, не провів судово-медичної експертизи щодо побоїв виявлених у нього.

Просить дану ухвалу слідчого судді та постанову слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 20 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000059 від 17 серпня 2017 року, скасувати та поновити досудове розслідування.

При цьому, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року, мотивуючи тим, що розгляд скарги відбувся без його участі, а оскаржувану ухвалу слідчого судді він отримав лише 24 квітня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Так, обґрунтовуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_6 скарги на постанову слідчого про закриття , оскільки слідчим проведені усі необхідні та можливі слідчі дії, враховуючи процесуальну поведінку заявника протягом усього часу досудового розслідування, та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях працівників поліції складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

При цьому, розглядаючи скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 20 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000059 від 17 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя належним чином перевірив матеріали справи, мотиви закриття кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про те, що слідчим в повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, та за результатами досудового розслідування прийняв обгрунтоване рішення про необхідність закриття кримінального провадження.

Щодо мотивів, викладених в апеляційні скарзі ОСОБА_6 про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді є незаконними, оскільки слідчий суддя не дослідив усіх обставин справи, не дав оцінку доводам скарги, то такі не підлягають до задоволення, та вважаються колегією суддів безпідставними.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що як постанова старшого слідчого про закриття кримінального провадження так і ухвала слідчого судді є законними і обґрунтованими, а тому відмовляє ОСОБА_6 в задоволенні його апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_6 слід поновити строк на апеляційне оскарження згаданої вище ухвали слідчого судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року за скаргою останнього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 20 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000059 від 17 серпня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: