Справа № 202/1002/20
Провадження № 1-кс/202/1858/2020
УХВАЛА
Іменем України

04 березня 2020 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження № 0000914 від 11.20.2018 року.

ВСТАНОВИВ:
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна , в якому заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року на майно, яке було вилучено 10 жовтня 2019 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник та власник майна в судове засідання не з`явились, в прохальній частині клопотання заявник зазначив, що просить розглянути клопотання без участі заявника та власника майна.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечує проти задоволення клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 11 жовтня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000914 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
В рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, 10.10.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, перелік яких зазначений у протоколі обушку від 10.10.2019 року.
Постановою слідчого майно, вилучене 10 жовтня 2019 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000914.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку 10 жовтня 2019 року за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно мотивувальної частини ухвали від 15 жовтня 2019 року слідчим суддею зроблено висновок, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт - відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні.
З урахуванням підстав, зазначених в ухвалі про арешт майна від 15 жовтня 2019 року та у клопотанні про скасування арешту, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане у клопотанні майно відпала.
Оскільки, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, а збереження майна є необхідним для забезпечення завдань кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року, не відпала.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки у клопотанні та у судовому засіданні заявником не доведено того, що арешт накладено необґрунтовано.
У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.
Керуючись ст. ст. 110, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження № 0000914 від 11.20.2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає., заперечення проти неї можуть бути подані під підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1