Справа № 304/292/20 Провадження № 1-кс/304/91/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , фактичного володільця майна ОСОБА_3 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 00000110 від 06 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 00000110 від 06 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України про накладення арешту на майно, а саме: трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, на якому відсутній державний номерний знак; піщано-гравійну суміш, яка знаходиться на кузові вказаного трактора; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 на трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 ; піщано-гравійну суміш, яка була вилучена з причепу та поміщена в спеціальний пакет з надписом «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ 3007482; піщано-гравійну суміш, яка була вилучена з русла річки «Тур`я» та поміщена в спеціальний пакет з надписом «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ 3007480. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України. Так, 06 березня 2020 року близько 16.30 год працівниками сектору реагування патрульної поліції Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області під час патрулювання зони обслуговування в урочищі «Трикутник», який знаходиться неподалік с. Порошково Перечинського району було виявлено транспортний засіб, а саме трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , в причепі якого знаходилася піщино-гравійна суміш. Зі слів останнього такий здійснив забір піщано-гравійної суміші з русла річки «Тур`я» без будь-яких дозвільних документів. На місці події було проведено огляд вищевказаного трактора, під час якого встановлено, що причіп не зареєстрований у встановленому законом порядку, зокрема на ньому відсутній державний номерний знак. Також встановлено, що довжина причепу становить 2.23 м, ширина - 1.33 м, висота - 1,6 м, всередині якого знаходиться піщано-гравійна суміш, висота її насипу становить 0.56 м, з якої в подальшому було здійснено забір та поміщено в спеціальний пакет з надписом «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ 3007482. Також під час огляду місця події було встановлено місце з якого здійснювався забір піщано-гравійної суміші та здійснено її забір, після чого упаковано в спеціальний пакет з надписом «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ 3007480. Дана площа довжиною близько 2-х м, шириною - 1.5 м. глибиною - 10 см, з обох боків омивається річковою водою. Разом з цим, в ході огляду місця події було вилучено трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із причепом та поміщено на спеціальний майданчик Перечинського відділення поліції, які визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_2 , трактор марки «МТЗ-80», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 , однак вищевказаний трактор та причіп перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Отже враховуючи те, що вказаний трактор з причепом та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 є речовими доказами, мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні та є знаряддями вчинення злочину, а піщано-гравійна суміш є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набута кримінально протиправним шляхом та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак також має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а також те, що для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив таке задовольнити, при цьому посилаючись на викладені у нього обставини.

У судовому засіданні фактичний користувач майна ОСОБА_7 заперечив проти накладення арешту на трактор марки «МТЗ-80», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із причепом та одночасно просив передати йому такі на відповідальне зберігання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи, викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як убачається з наданих слідчим матеріалів, 06 березня 2020 року близько 16.30 год працівниками сектору реагування патрульної поліції Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області під час патрулювання зони обслуговування в урочищі «Трикутник», який знаходиться неподалік с. Порошково Перечинського району було виявлено транспортний засіб, а саме трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , в причепі якого

знаходилася піщино-гравійна суміш. Зі слів останнього такий здійснив забір піщано-гравійної суміші з русла річки «Тур`я» без будь-яких дозвільних документів.

Також із наданих матеріалів вбачається, що дану подію 06 березня 2020 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 00000110 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 240 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №00000110 від 06 березня 2020 року (а. с. 5).

Крім цього, з протоколу огляду місця події від 05 березня 2020 року вбачається, що трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, на якому відсутній державний номерний знак; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 та два зразки піщано-гравійної суміші після огляду вилучено (а. с. 9-12).

Вказаний трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, на якому відсутній державний номерний знак; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та два зразки піщано-гравійної суміші постановою слідчого СВ Перечинського ВП про визнання речових доказів від 06 березня 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №00000110 (а. с. 6-8).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (див. рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного слідчій суддя дійшов висновку, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно слід задовольнити.

Разом з цим, з огляду на те, що вищевказаний трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, на якому відсутній державний номерний знак, які поміщено на спеціальний майданчик Перечинського відділення поліції, хоч і є речовими доказами, однак, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що такі без шкоди для кримінального провадження можливо передати на відповідальне зберігання фактичному користувачу, при цьому забезпечивши слідчому у разі необхідності доступ до вказаних транспортних засобів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 00000110 від 06 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна, задовольнити повністю.

Накласти арешт на трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, на якому відсутній державний номерний знак, який належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ; піщано-гравійну суміш, яка знаходиться на кузові вказаного трактора; свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 на трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 ; піщано-гравійну суміш, яка була вилучена з причепу та поміщена в спеціальний пакет з надписом «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ 3007482 та піщано-гравійну суміш, яка була вилучена з русла річки «Тур`я» та поміщена в спеціальний пакет з надписом «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ 3007480 із забороною використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Трактор марки «МТЗ -80», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, на якому відсутній державний номерний знак, який поміщено на спеціальний майданчик Перечинського відділення поліції, передати на відповідальне зберігання фактичного користувача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , забезпечивши слідчому у разі необхідності доступ до вказаних транспортних засобів.

Попередити фактичного користувача вказаного транспортного засобу ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1