Справа № 528/438/20
Провадження № 1-кп/539/173/2020
ВИРОК
іменем України
29 травня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної та контрольованої закупки 12.02.2020 ОСОБА_5 перебуваючи неподалік магазину «Вулик», що по вул. Магістральній в м. Гребінка Полтавської області, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки у сфері обігу наркотичних засобів з корисливих мотивів збув за 200 грн. особі під псевдонімом « ОСОБА_6 » частину блістеру з двома запечатаними пігулками, які відповідно до висновку експерта №378 від 20.02.2020 містять наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, загальною масою 0,050 г. яку він незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, що вчинено повторно.
26 травня 2020 року між прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинені ним злочини, а саме за ч. 1 ст. 307 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам і інтересам окремих осіб, коли вони дали письмову згоду прокурору на укладання угоди, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав добровільну згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочини, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Тому, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання, визначене в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 307 КК України, а за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, а саме за ч.1 ст. 307 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
З метою забезпечення кримінального провадження та приймаючи до уваги те, що обвинувачений повинен відбувати покарання, що пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що ОСОБА_5 може переховуватися, намагатися уникнути покарання та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, а тому інші заходи забезпечення кримінального провадження, окрім тримання під вартою, не можуть бути ефективними, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк покарання рахувати з 29.02.2020 року.
Судові витрати, пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання за:
ч.1 ст. 307 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі,
ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши під варту негайно в залі суду.
Строк покарання рахувати з 29 лютого 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави суму 4867,31 грн. процесуальних витрат за проведення судово-хімічної та судово-трасологічної експертиз.
Речові докази, а саме:
- частина блістера з двома запечатаними пігулками, який було вилучено та упаковано до спеціального полімерного пакету №1526001; частина блістера з двома запечатаними пігулками, який було вилучено та упаковано до спеціального полімерного пакету національної поліції України № INZ 1071721; спеціальний полімерний пакет національної поліції України №INZ1071720 з фрагментом паперу білого кольору з нашаруванням люмінесцентного порошку, який використовувався для проведення оперативної закупки; спеціальний полімерний пакет національної поліції України №INZ1071726 з змивом з лівої долоні руки ОСОБА_5 ; спеціальний полімерний пакет національної поліції України №INZ21071734 з змивом з правої долоні руки ОСОБА_5 ; спеціальний полімерний пакет національної поліції України №INZ21071724 з контрольним відрізком стерильного марлевого бинта, який використовувався для проведення змивів з долоней рук ОСОБА_5 ; спеціальний полімерний пакет національної поліції України №7241275 з курткою в яку був одягнений ОСОБА_5 ; прозорий полімерний пакет опечатаний биркою з двома пластиковими ємкостями в яких маються залишки речовини білого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Гребінка, вул. Магістральна, 16, Полтавської області знищити;
- грошові кошти, які були вилучені при обшуку затриманої особи ОСОБА_5 , які упаковано в спеціальний полімерний пакет національної поліції України №INZ21071725, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Гребінка, вул. Магістральна, 16, Полтавської області конфіскувати в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1