Справа № 461/4006/20
Провадження № 1-кс/461/3240/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника фермерського господарства ОСОБА_3 ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Львівської області,

встановив:

скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язати прокуратуру Львівської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 23 квітня 2020 року та визнати фермерське господарство ОСОБА_3 потерпілим у розпочатому кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 23 квітня 2020 року ним на адресу Генеральної прокуратури України було скеровано заяву про кримінальне правопорушення. У подальшому його повідомлено про скерування даної заяви на розгляд до прокуратури Львівської області. Однак станом на день звернення до слідчого судді зі скаргою відомості про злочин прокуратурою Львівської області до ЄРДР не внесені. Вважає, що бездіяльність прокуратури Львівської області є незаконною і суперечить положенням ст.214 КПК України, порушує права заявника, а тому просить скаргу задовольнити.

Скаржник, згідно поданої скарги, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачених КПК України, вважаю за можливе та необхідне розглянути таку у відсутності скаржника.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 23 квітня 2020 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 на адресу Генеральної прокуратури України скерував заяву про кримінальне правопорушення.

Листом від 07.05.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про скерування даної заяви на розгляд до прокуратури Львівської області.

Доказів розгляду заяви скаржника у встановленому законом порядку в ході розгляду скарги не здобуто.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.22 Перехідних положень КПК України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2013, № 9-10, № 11-12, № 13, ст.88), рекомендовано Генеральній прокуратурі України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Кодексу: 1) створити Єдиний реєстр досудових розслідувань, розробити та затвердити за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, положення про порядок його ведення; 2) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Кодексом.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).

Аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що законодавець не допускає відмови у внесенні до ЄРДР заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Натомість, для такої заяви встановлені певні мінімальні та чіткі критерії і вимоги без яких реєстрація такої заяви є неможливою, зокрема наведення у такій заяві обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється у Конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Як зазначено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом лише на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Відповідно до п.46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», яке набуло статусу остаточного 27.05.2013 року, рішення суддів не повинні бути предметом перегляду поза межами звичайної процедури оскарження.

Як встановлено в ході розгляду справи уповноваженими посадовими особами прокуратури Львівської не було вчинено жодних дій щодо розгляду зави скаржника.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про вчинення кримінального правопорушення від 23 квітня 2020 року не розглянута належним чином, приходжу до переконання, що посадовими особами прокуратури Львівської області не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, відтак скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки за даних обставин першочергова оцінка поданої заяви на предмет наявності фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочинів та необхідність чи відсутність підстав для внесення до ЄРДР відноситься до компетенції уповноваженої на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення (злочину) посадової особи прокуратури Львівської області.

Відповідно до положень ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, законодавець встановив виключний перелік рішень, які можуть бути ухвалені слідчим суддею за результатами розгляду даної категорії скарг. Відтак скарга в частині визнання протиправним невнесення відомостей до ЄРДР задоволенню не підлягає, оскільки виходить за межі повноважень слідчого судді визначені КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Виходячи з вищенаведеного, питання надання статусу потерпілого у кримінальному провадженні вирішується при реєстрації заяви про кримінальне правопорушення і відноситься до компетенції слідчого та прокурора, а не слідчого судді. Таким чином, вимога скаржника щодо визнання фермерського господарства потерпілим також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення (злочину) посадових осіб прокуратури Львівської області розглянути заяву представника фермерського господарства ОСОБА_3 ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 23 квітня 2020 року та повідомити заявника про результати її розгляду у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5