У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2019 р. м.Київ
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0009720 та додані до нього матеріали, -
В С Т А Н О В И В:
28.11.2019 року старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0009720.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , 24.11.2019, в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись біля будинку №43 по вул.Ентузіастів у м.Києві, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману вступив в попередню змову спрямовану на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка зателефонувала на домашній телефон потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за номером НОМЕР_1 , згідно розподілених ролей, представившись працівником поліції, повідомила, що син потерпілої ОСОБА_7 , потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, та по його вині жінку збив автомобіль, після чого, остання потрапила до лікарні, та щоб вирішити питання потрібні грошові кошти, які потерпіла повинна передати працівнику поліції, який до неї прийде, щоб забрати грошові кошти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел та корисливі мотиви на незаконне збагачення, з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок коштів потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшов до останньої в кв. АДРЕСА_1 та ввівши її в оману, представившись співробітником поліції, повідомив потерпілій, що для вирішення питання потрібні грошові кошти, після чого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно віддала останньому грошові кошти в сумі 3 360 доларів США (станом на 25.11.2019 року згідно курсу НБУ 3360 доларів США становить 80572,80 гривень) та грошові кошти в сумі 9000 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 , отримавши вищевказану суму з місця вчинення злочину зник, а майно обернув на свою користь та розпорядився на власний розсуд завдавши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 89572,8 гривень.
Громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було затримано безпосередньо після вчинення злочину в порядку ст.208 КПК України.
Відповідно до ст.104, 105, 106, 234, 223 КПК України, з дотриманням вимог ст.ст.233, 234 КПК України, 25.11.2019 в період часу з 02 години 50 хвилин по 03 годину 25 хвилин, було проведено особистий обшук громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено наступні речі:
З лівої внутрішньої кишені куртки: посвідчення водія на ім`я НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Бравіс» imei: НОМЕР_3 ; imei: НОМЕР_4 з сім карткою мобільного оператора «Водафон».

Відповідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасово вилучене майно є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилучене майно може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину та (або) зберегли на собі його сліди та майно яке є предметом кримінального правопорушення у тому числі пов`язані з їх незаконним обігом.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення злочинів, може бути предметами вчинених злочинів, слідчий просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий, підозрюваний та його захисник не з`явилися, повідомлялися судом своєчасно та належним чином. Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом було встановлено, що 25.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, (кримінальне провадження №0009720).
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Постановою слідчого від 25.11.2019 року, посвідчення водія на ім`я НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Бравіс» imei: НОМЕР_3 ; imei: НОМЕР_4 з сім карткою мобільного оператора «Водафон», визнано речовими доказами.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно.
Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст.167, 170-175, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0009720 задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку 25.11.2019, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: посвідчення водія на ім`я НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Бравіс» imei: НОМЕР_3 ; imei: НОМЕР_4 з сім карткою мобільного оператора «Водафон».
Копію ухвали направити для відома слідчому, прокурору, підозрюваному та його захиснику.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1