ун. № 759/1509/20
пр. № 1-кп/759/659/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008990 від 31 грудня 2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, який дітей не має, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 31 грудня 2019 року, приблизно о 22:50 годин, знаходячись на тротуарі неподалік від підземного переходу, біля зупинки громадського транспорту «вул. Генерала Вітрука», з боку будинку № 89-А, по пр. Перемоги в м. Києві, помітив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_7 , який йшов по тротуару в напрямку вказаного підземного переходу. Коли неповнолітній ОСОБА_7 проходив повз ОСОБА_3 , останній, зупинив його та, поводячись агресивно, спровокував конфлікт, під час якого почав наносити неповнолітньому ОСОБА_7 удари кулаками в обличчя, в наслідок чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_3 наніс неповнолітньому ОСОБА_7 декілька ударів ногами по різним частинам тіла, подолавши таким чином, опір потерпілого, завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді: 4 синців на верхній повіці правого ока в проекції зовнішнього кута, в проекції кута нижньої щелепи зліва, на лівій щоці з переходом в підщелепну ділянку, на зовнішній поверхні лівого стегна у середній третині; садно з крововиливом на слизовій оболонці лівої щоки в проекції нижніх корінних зубів; два садна на слизовій оболонці верхньої губи зліва і в ділянці лівого кута рота, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Після цього, ОСОБА_3 , перевіривши кишені одягу неповнолітнього потерпілого, заволодів майном, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном «Айфон 6S», вартістю 3500 грн., в чохлі, вартістю 400 грн., з захисним склом, вартістю 245 грн., з карткою мобільного оператора «Київстар», яка не становить майнової цінності для потерпілої ОСОБА_5 , на рахунку якої грошових коштів не було, а всього на загальну суму 4145 грн. Після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 у розмірі 4145 грн.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Суду показав, що 31 грудня 2019 року, він йшов з друзями по пр. Перемоги в м. Києві, та біля будинку № 89-А помітив раніше незнайомого йому молодого чоловіка, з яким він спровокував конфлікт та почав наносити останньому удари кулаком в обличчя. Після того як вказаний чоловік впав, він став його бити ногами по тілу. Потім забрав у нього мобільний телефон та втік. Відбігши, він злякався, що його можуть знайти, та розбив викрадений мобільний телефон. Після чого його затримали працівники поліції. Уточнив, що коли він наносив удари потерпілому, то його рука була обмотана боксерським бинтом. Зазначив, що батько помер, а мати зловживає спиртними напоями, тому він проживає окремо від неї у подрузі. До початку літа має намір працювати, потім поступити на навчання до професійного училища та отримати професію. Просив суворо його не карати, вибачився перед потерпілим.

Враховуючи, що ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції учасників судового провадження та роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, однак його дії органом досудового розслідування кваліфіковано невірно, та дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України, в тому числі за кваліфікуючими ознаками: вчинення кримінального правопорушення повторно та з погрозою застосування насильства. Разом з цим, на час ухвалення вироку в зазначеному кримінальному провадженні, відсутній вирок, який би набрав законної сили, та яким ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених однією зі статей 185-187, 189-191, 262 КК України, у зв`язку із чим, зазначена обставина виключає кваліфікацію дій ОСОБА_3 за кваліфікуючою ознакою повторності. Крім того, в обвинувальному акті взагалі не зазначено, в чому полягала погроза застосування насильства з боку обвинуваченого ОСОБА_3 по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , що також виключає зазначену кваліфікуючу ознаку.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, неодружений, дітей не має, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але з 11 жовтня 2019 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

З урахуванням обставин справи, особи обвин уваченого, обставини, що пом`якшує покарання, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, а саме у виді позбавлення волі на строк чотири роки. При цьому, з урахуванням думки прокурора та потерпілої, які вважали можливим застосувати до обвинуваченого інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, за умови здійснення з боку органу з питань пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, у зв`язку із чим, вважає можливим звільнити обвинуваченого у відповідності зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки із покладенням на нього обов`язків відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 та пункту 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Покладаючи додатково обов`язок на обвинуваченого, передбачений частиною другою статті 76 Кримінального кодексу України суд виходить з того, що він є необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого, враховуючи, що обвинувачений звільняється від відбування покарання з випробуванням, ним вчинено корисливий тяжкий злочин, він є особою, яка не навчається та не працює, хоча має намір працевлаштуватися та навчатися, тому, на думку суду, є необхідність у неможливості виїхати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, який повинен наглядати за ним.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та не має необхідності у його обранні, оскільки обвинувачений виконував покладені на нього положеннями КПК України обов`язки.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у зв`язку із чим з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати з проведення судово-медичної експертизи № 042-80-2020 від 22.01.2020 року у розмірі 1796,90 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: частини мобільного телефону, схожого на «Айфон»: металеві частини корпусу телефону та передня кришка білого кольору з екраном, зарядну батарею, які не підлягають поновленню та належали потерпілій ОСОБА_5 ; боксерський бинт червоного кольору, довжиною 3,5 метрів, який був використаний під час вчинення злочину, та які зберігаються у камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в місті Києві згідно пояснень прокурора, необхідно знищити.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням судово-медичної експертизи № 042-80-2020 від 22.01.2020 року у розмірі 1796,90 грн.

Речові докази: частини мобільного телефону, схожого на «Айфон»: металеві частини корпусу телефону та передня кришка білого кольору з екраном, зарядну батарею, які не підлягають поновленню та належали потерпілій ОСОБА_5 ; боксерський бинт червоного кольору, довжиною 3,5 метрів, який був використаний під час вчинення злочину, та які зберігаються у камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в місті Києві, знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1