ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/431/20 Справа № 191/3094/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001147 за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2019 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2019 року задоволено клопотання захисника та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження №0001147 від 30 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, закрито.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України. Згідно повідомлення КП Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром ДОР №2015 від 11 листопада 2019 року ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні №1 з 09 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2019 року. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні всі підстави, передбачені ч.4 ст.309 КК України, для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, прокурор Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що положеннями ст.ст. 314, 315 КПК України, суду не надано право у підготовчому судовому засіданні вивчати письмові докази. Однак, суд першої інстанції у своєму рішенні посилається на документи, які не були досліджені судом в підготовчому судовому засіданні, а саме на повідомлення КП Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром ДОР № 2015 від 11.11.2019 року.
Крім того, прокурор вказує, що судом першої інстанції не встановлено чи дійсно ОСОБА_7 страждав на наркоманію і потребував лікування від неї, чи дійсно він звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Вказує, що за клопотанням сторони захисту суд першої інстанції оголосив надані на попередньому судовому засіданні суду і усім учасникам для ознайомлення документи, а саме адвокатський запит, виписний епікриз і довідку з Обласного медичного психіатричного центру з лікування залежностей зі стаціонаром Дніпропетровської обласної ради, де знаходився ОСОБА_7 з 09.10.2019 року по 18.10.2019 року і як передбачено чинним законодавством, а саме п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України постановив законну та обґрунтовану ухвалу.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила її задовольнити, а ухвалу щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. При цьому таке звернення повинно мати місце після вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, (пункти 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів від 26 квітня 2002 року № 4).
Відповідно до Закону України Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до закону, встановлено діагноз наркоманія; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника.
Однак, наведених вимог закону судом першої інстанції враховано не було.
Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та закриваючи провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд першої інстанції послався на повідомлення КП Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром Дніпропетровської обласної ради №2015 від 11.11.2019 року, надане на запит адвоката ОСОБА_9 , про те, що ОСОБА_7 дійсно в період з 09.10.2019 року по 18.10.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні № 1 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, канабіоїдів. Активна залежність. Токсична енцефалопатія, хронічний токсичний гепатит (т. 1, а.с. 18-19).
Як вбачається із журналу судового засідання від 02 грудня 2019 року та аудіозапису цього судового засідання, який міститься на технічному носії фіксації судового провадження в суді першої інстанції, у підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Суд першої інстанції, встановивши особу обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановив чи дійсно він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, чи дійсно обвинувачений страждав на наркоманію і потребував лікування від неї, чи перебував він на диспансерному (профілактичному) обліку, чи дійсно він звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено, чи дійсно ставив за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність всіх умов та підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: