У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 21.08.2019 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 18.11.2016 року,
УСТАНОВИВ:
22 квітня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 21.08.2019 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 18.11.2016 року.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні скарги наполягав, просив постанову від 21.08.2019 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 - скасувати, стверджував, що ОСОБА_5 від органів слідства не переховується.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні, яке відбулось 05 травня 2020 року, просив провадження за скаргою закрити та надав суду постанову про відновлення досудового розслідування від 30 квітня 2020 року, згідно якої ним було скасовано постанову про зупинення досудового розслідування від 21.08.2019 року та досудове розслідування у кримінальному провадженні - відновлено.
Підставою такого відновлення, згідно наданої слідчому судді постанови зазначена потреба проведення слідчих (розшукових) дій.
Матеріали кримінального провадження судді надані не були, оскільки перебували на вивченні в прокуратурі міста Києва.
Слідчим суддею встановлено наступне.
Предметом оскарження є рішення прокурора про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000209.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.
Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування передбачені главою 23 КПК України.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, зокрема, у разі якщо підозрюваного оголошено у розшук.
Тобто можливість зупинення досудового розслідування, у тому числі у зв`язку із оголошенням особи у розшук, передбачена лише після повідомлення особі про підозру у порядку, визначеному ст. ст. 276-278 КПК України, та набуття нею процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України підозрюваний оголошується у розшук у разі якщо його місцезнаходження невідоме або він перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови якщо він був належним чином повідомлений про такий виклик.
Отже зупинення досудового розслідування з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, передбачає існування формальних підтверджень наведених обставин і обґрунтовану констатацію відповідних фактів посадовими особами органів досудового розслідування. Зокрема, встановленню факту перебування особи за межами України та нез`явлення на виклики слідчого, прокурора. Таке роз`яснення наведено у п. 2 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017).
З огляду на наведені правові норми, а також враховуючи обставини на які посилається скаржник в обґрунтування своїх вимог при розгляді цієї скарги слідчий суддя має перевірити обставини, що стосуються: 1) процесуального статусу ОСОБА_5 ; 2) наявності підстав для зупинення досудового розслідування у зв`язку із оголошенням у розшук.
Вбачається, що підставою для зупинення досудового розслідування є оголошення розшуку ОСОБА_5 . Підставами для оголошення розшуку підозрюваного, відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України є відсутність відомостей про місцезнаходження підозрюваного; неявка на виклик слідчого або прокурора без поважних причин.
Згідно з вимогами до змісту та форми процесуального рішення, наведеними у ст. 110 КПК України, постанова повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В свою чергу, слідчий суддя лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Прокурором у судове засідання не надано матеріалів, які стали підставою для оголошення розшуку підозрюваного.
Також із матеріалів скарги вбачається, що підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є неналежне повідомлення про підозру останнього, що підтверджується ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.07.2019 року. З таким рішенням погодився й прокурор у провадженні та відмовився від апеляційної скарги.
У подальшому, ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року та 14 листопада 2019 року у наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурору також було відмовлено.
Враховуючи положення ст. 281 КПК України, з метою перевірки доводів скаржника, який клопотав про скасування постанови про зупинення досудового розслідування з інших підстав, ніж зазначені прокурором у постанові від 30 квітня 2020 року, а саме вказував що як до, так і після оголошення ОСОБА_5 у розшук та відповідно зупинення досудового розслідування 21.08.2019 року, останній прибував до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві для дачі показів, а також враховуючи вже встановлений слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва факт невручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України, що може свідчити про відсутність правових підстав для оголошення його розшуку - розгляд скарги було відкладено на 13.05.2020 року. З мотивів зазначених вище, слідчий суддя також не вбачав підстав для закриття провадження за скаргою на якій наполягав прокурор в порядку ч. 2 ст. 305 КПК України.
У судове засідання 13 травня 2020 року, прокурор не з`явився, надав суду клопотання про повернення скарги в порядку ст. 304 КПК України, оскільки постановою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 від 08.05.2020 року, змінено підслідність у вказаному кримінальному провадженні та досудове розслідування доручено здійснювати Оболонському УП ГУНП у м. Києві.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність прокурора, який не з`явився.
Розділом 26 КПК, зокрема статтями 303, 304 цього Кодексу врегульовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги. Разом з тим, зазначені норми не містять прямої вказівки щодо територіальної підсудності розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 Кодексу.

Зі змісту положень п.18 ч.1 ст. 3, ч.6 ст. 9, ч.2 ст. 132, ст. 303 КПК випливає, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Станом на час звернення із відповідною скаргою досудове розслідування здійснювалось СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.
Разом з тим, із постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 08 травня 2020 року заступником прокурора міста Києва ОСОБА_7 вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 доручено СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві.
Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що узгоджується з нормами кримінального процесуального закону.
Отже, враховуючи, що з 08 травня 2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 здійснюється СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, що знаходиться у Оболонському районі м. Києва, тобто за межами юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва, до якого подано скаргу, слідчий суддя приходить до переконання, що вона не підлягає розгляду цим судом та її слід повернути для подачі до належного.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 21.08.2019 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 від 18.11.2016 року - повернути заявнику.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_8