ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/605/20 Справа № 176/1492/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2019 року про задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської федерації стосовно ОСОБА_7 , засудженої вироком Первоуральського міського суду Свердловської області від 10 жовтня 2017 року за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2019 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації стосовно засудженої ОСОБА_7 . Приведено у відповідність до законодавства України вирок Первоуральського міського суду Свердловської області від 10 жовтня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Свердловського обласного суду від 12 січня 2018 року, яким ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30 п. ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 9 (дев`ять) років.
Вирішено вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), зараховано засудженій ОСОБА_7 у строк відбування покарання, призначеного вироком Первоуральського міського суду Свердловської області від 10 жовтня 2017 року, строк попереднього ув`язнення за період 18 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2018 року та зарахувати період з 18 жовтня 2016 року по 13 грудня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також просила звільнити її від подальшого відбування покарання в зв`язку з відсутністю назв речовин, вилучених у неї, в тексті таблиць 1-3, які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 N 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 N 634) (z0900 - 10) яким встановлені невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу.
Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено вимоги ч. 3 ст. 68 КК України а саме покарання передбачене ч.3 ст.307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, і дві третини від максимального покарання передбаченого чинним законодавством України складають не більше 8 років позбавлення волі. Тому засуджена вважає, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вказане покарання перевищує максимальний строк передбачений кримінальним законом з урахуванням вимог ст. 68 КК України.
Також засуджена зазначила, що Жовтоводським міським судом неправильно застосовані положення ч.5 ст 72 КК України, а саме зараховано покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за період 18 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки вона фактично прибула до Державної установи «Камянська виправна колонія №34» 13 грудня 2019 року, а до цього часу вона фактично перебувала в умовах СІЗО, тому вважає, що покарання має бути зараховано за період з 18 жовтня 2016 року по 13 грудня 2019 року.
Також засуджена зазначила, що вироком суду Російської Федерації її було засуджено за зберігання заборонених речовин, однією з кваліфікуючих ознак злочинів такої категорії є розмір наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: значний, великий або особливо великий. При його визначенні судам слід керуватися Таблицями 1-3, які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 N 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 N 634) ( z0900-10 ) яким встановлені невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу. Тому засуджена зазначає, що вилучені у неї речовини не включені в перелік, як вбачається зі змісту тексту зазначених таблиць 1-3, а за таких обставин вона вважає, що фактично відбуває покарання за речовини, обіг яких не заборонено, також зазначає, що відсутні такі кваліфікуючі ознаки злочину, як вчинення у особливо великих розмірах.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 606 КПК України, засуджену судом України особу може бути передано для відбування покарання в іншу державу, а засудженого іноземним судом громадянина України прийнято для відбування покарання в Україні тільки за умов, якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Як вбачається з матеріалів клопотання, вироком суду Російської Федерації ОСОБА_7 було засуджено за зберігання заборонених речовин, однією з кваліфікуючих ознак злочинів такої категорії є розмір наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: значний, великий або особливо великий.
При визначенні його розміру судам слід керуватися Таблицями 1-3, які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 N 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 N 634) ( z0900-10 ) яким встановлені невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при постановлені ухвали, суд першої інстанції не врахував вимоги п. 5 ч. 1 ст. 606 КПК України, а тому апеляційна скарга затриманого підлягає частковому задоволенню, а ухвала Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2019 року скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404,407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2019 року про задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської федерації стосовно ОСОБА_7 , засудженої вироком Первоуральського міського суду Свердловської області від 10 жовтня 2017 року за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації задовольнити частково.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.08.2019 року про задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської федерації стосовно ОСОБА_7 , засудженої вироком Первоуральського міського суду Свердловської області від 10 жовтня 2017 року за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4