НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
11 лютого 2020 року Справа № 322/58/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченківське Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має неповну середню освіту, неодружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 Кримінального кодексу України,

встановив:
03.11.2019, приблизно о 16 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на заздалегідь необіцяний збут майна, одержаного злочинним шляхом, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив продати велосипед марки «Україна» зеленого кольору із жіночим типом рами, який знаходився за межами його городу за вищевказаною адресою, достовірно знаючи від особи, що велосипед був добутий нею злочинним шляхом, а саме внаслідок вчинення таємного викрадення майна, що належить ОСОБА_5

27.12.2019 відносно особи, щодо якої досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, було спрямовано обвинувальний акт до Новомиколаївського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України.

Усвідомлюючи, що вказаний велосипед є майном, добутим злочинним шляхом, реалізуючи умисел на заздалегідь необіцяний збут майна, одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, 03.11.2019, приблизно о 16 год. 30 хв., знаходячись на АДРЕСА_2 , продав його ОСОБА_6 за 200,00 грн., тим самим збув майно, завідомо одержане злочинним шляхом.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ст. 198 КК України, а саме як заздалегідь необіцяний збут майна, одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно, у вказаний час та за вищезазначених обставин, 03.11.2019 продав ОСОБА_6 за 200,00 грн. жіночий велосипед Україна зеленого кольору, знаючи про те, що цей велосипед був викрадений його знайомим у ОСОБА_5 .

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, відсутність у нього судимостей, наявність обставини, що пом`якшує його покарання та тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 198 КК України, ст.ст. 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

4. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1