Справа № 296/4914/20
УХВАЛА

Іменем України

12 червня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_6 всупереч вимогам, які передбачені Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998 та Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 придбав та у подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу, із метою збуту у приміщенні гаражу, що знаходиться неподалік від будинку АДРЕСА_2 54 проміжні патрони з кулею «ПС» зразка 1974 року зі сталевим осердям, два магазини до автомата «Калашнікова», 25 бойових патронів калібру 7,65 мм. «БРАУНІНГ», бойовий пістолет марки «Чешська збруйовка» модель 50 № НОМЕР_1 , із 8-ма бойовими патронами калібру 7,65 мм. «БРАУНІНГ», бойовий автомат «Калашнікова» № НОМЕР_2 калібру 5,45 мм.

ОСОБА_6 11.06.2020 року затримано на місці вчинення злочину СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 276-279 КПК України 11.06.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у тому що він придбав, зберігав та збув вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 від дачі показів відмовився, користуючись ст. 63 Конституції України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий вказує, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що орган досудового розслідування, керуючись п.1 ч.1 ст.177 КПК України має підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з викладених у ньому підстав.

Захисник заперечив щодо обрання запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки підозра є необґрунтованою, ризики не підтверджені доказами.

Підозрюваний заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думки учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбчених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

За ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими суддею доказами.

Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює надані фактичні дані на предмет їх належності та допустимості, проте наведені дані, враховуючи стадію досудового розслідування, свідчать про причетність ОСОБА_6 до події вказаного злочину.

Обговорюючи питання наявності зазначених у клопотанні ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_6 , на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не працює, офіційно не підтвердив місце роботи, що свідчить про відсутність законного джерела доходів.

Також, орган досудового розслідування не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_6 на свідка ОСОБА_7 , оскільки йому відомо його місце проживання, з метою схиляння його до зміни показів та відмови від ранішен даних показів.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його особу, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, відсутність постійного місця роботи, обставини вчинення злочину, кримінально-протиправну поведінку підозрюваного, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слід визначити підозрюваному заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про його особу, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та з урахуванням стадії досудового розслідування має бути призначена у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, та визначити заставу на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 182 - 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, який обчислювати з часу затримання особи, тобто з 13:02год. 10.06.2020 року по 13:02год. 09.08.2020року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Розмір застави визначити у межах 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168160 грн. (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 09.08.2020р.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 16.06.2020 р. о 14:00год.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1