ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/3/19 Номер провадження 11-кп/814/760/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000356, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 345, ст. 348 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України:

Продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканець АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого професійну технічну освіту, розлученого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 червня 2020 року включно.

Цією ж ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 27 червня 2020 року включно, без застосування електронних засобів контролю на визначений час доби з забороною залишати в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин його місце реєстрації та проживання.

Відмовлено в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 суд послався на те, що судовий розгляд не завершено, а прокурором доведено наявність існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків по справі.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилається на те, що за час слухання справи понад 14 місяців розгляд по суті так і не розпочався, докази на підтвердження обвинувачення прокурором на надавались і судом не досліджувались, а судові засідання зводяться до вирішення клопотань прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
При цьому, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, розглянуто формально і його доводи не спростовані.
Посилається на грубе порушення кримінального процесуального закону прийняття судом клопотання прокурора в день слухання справи та без вручення його копій сторонам кримінального провадження.
Вказує, що ухвала суду не містить посилання на особливі обставини чи конкретні міркування, які б виправдовували продовження тримання під вартою.
Крім того вважає, що висновки суду про наявність продовження існування ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень, можливість переховуватися від суду та впливати на свідків по справі, ґрунтуються на припущеннях.
Зауважує, що ОСОБА_7 утримується під вартою з 04.10.2018, майже 19 місяців, в тому числі майже 16 місяців рахується за судом.
На думку захисника, перебування ОСОБА_7 в умовах СІЗО очевидно є тривалим, а розгляд справи, з огляду на те, що по суті слухання так і не розпочалося, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, не може вважатися упродовж розумного строку.
Поміж тим вважає, що існування ризиків переховування від суду, продовження злочинної діяльності та впливу на свідків, які стали підставою для продовження строку запобіжного заходу, на даний час не підтверджені будь-якими доказами та в силу введення в дію заходів по боротьбі з пандемією, викликаною поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, їх імовірність значно зменшилась.
Посилається на висновок судово-медичного експерта № 78 від 21.06.2019, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено початкові ознаки хронічного порушення мозкового кровообігу у вигляді розсіяної органічної симптоматики, вестибулопатії у вигляді шуму, гіпертонічну хворобу 1 ступеня 2 стадії, ризик високий, ішемічну хворобу серця, дифузійний кардіосклероз, синусову тахікардію, серцеву недостатність 1 ступеню, функціональний клас 2, хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість 1 ступеню, викривлення носової перегородки без порушення носового дихання, ангіопатію сітківко за гіпертонічним типом, пресбіопію обох очей.
Наявність таких захворювань передбачає потребу ОСОБА_7 у амбулаторному лікуванні і періодичного спостереження у терапевта, невропатолога, кардіолога, отоларинголога.
За час перебування ОСОБА_7 у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» його стан здоров`я значно погіршився, а належна медична допомога не надається. Подальше перебування під вартою в умовах СІЗО без належної медичної допомоги ставить під загрозу його життя.
Також захисник вказує, що суд не у повній мірі врахував, що ОСОБА_7 має своє домоволодіння у АДРЕСА_1 , де він може знаходитись у повній ізоляції під цілодобовим домашнім арештом.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали з підстав у ній наведених та просили суд задовольнити скаргу, а ухвалу суду скасувати, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілі та прокурор заперечили проти доводів апеляційної скарги. Прокурор вважає судове рішення законним і обґрунтованим, наполягає на наявності встановлених судом ризиків впливу на свідків та потерпілих, оскільки останні судом ще не допитані, а обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотиви суду.
Як вбачається з наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000356 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2020 року під час судового провадження обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а ОСОБА_11 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці без застосування електронних засобів контролю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Тому ухвалене судове рішення підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що апеляційні вимоги стосуються продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , апеляційний суд не переглядає ухвалу суду в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_11 .
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, судом враховано положення наведених вище норм процесуального закону та правильно встановлено, що обставини, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, не змінилися, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду або незаконно впливати на свідків по справі.

Рішення суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та неможливості застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів вважає правильним, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується, зокрема у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, в даному провадженні судовий розгляд не завершено, не досліджено докази та не встановлено фактичні обставини кримінального провадження, а враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, та існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, інший більш м`який запобіжний захід не буде відповідати меті його застосування та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи захисника про відсутність та недоведеність ризиків є безпідставними, про що вказував у своїх запереченнях прокурор.

Прокурором вказано, що судові засідання неодноразово відкладалися переважно за клопотаннями обвинувачених і їх захисників з різних причин.

На даний час у ході судового розгляду даного кримінального провадження не допитано жодного потерпілого та свідка, а також не допитано обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , не досліджено жодного письмового доказу сторони обвинувачення.

З огляду на це, існує ризик впливу ОСОБА_7 на свідків та потерпілих з метою надання показань на його користь.

Крім того, на думку колегії суддів введення в дію заходів по боротьбі з пандемією, викликаною поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, на які посилається адвокат як на причину зменшення ризику переховування обвинуваченого, хоча і накладає певні обмеження в переміщенні між населеними пунктами України та виїзду за кордон, проте жодним чином не перешкодить, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , вчинити дії направлені на переховування від суду.

Існування даного ризику та ризику повернення до злочинної діяльності є реальним, з огляду на відсутність у ОСОБА_7 постійного місця роботи, офіційних джерел доходу, та можливості призначення покарання у виді довічного позбавлення волі.

Щодо посилань захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на незадовільний стан здоров`я останнього, наявність низки хронічних захворювань, у зв`язку з чим він не може перебувати під вартою, колегія суддів звертає увагу, що апеляційному суду не надані відомості, які б містили інформацію про неможливість перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я.

Щодо тривалості перебування ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів бере до уваги складність справи, тяжкість вчинених злочинів, суспільний інтерес, викликаний вчиненням інкримінованих злочинів та звертає увагу, що згідно сталої практики ЄСПЛ, яка знайшла своє відображення в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

За наведених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, буде відповідати суспільному інтересу, а тому апеляційні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4