ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/247/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/247/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 січня 2020 року, якою повернуто її скаргу на бездіяльність начальника Першого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі, що пов`язана з невнесенням відомостей до ЄРДР,

за участю представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_6 .

Заявник ОСОБА_6 та її представник-адвокат ОСОБА_7 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 січня 2020 року, якою скарга ОСОБА_6 на бездіяльність начальника Першого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі, що пов`язана з невнесенням відомостей до ЄРДР, повернута заявнику.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою визнати відмову начальника Першого СВ СУ ТУ ДРБ у м.Мелітополі ОСОБА_8 , у внесені відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 23 грудня 2019 року, протиправною; зобов`язати ТУ ДБР у м.Мелітополі внести до ЄРДР відповідні відомості за її заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23 грудня 2019 року.

В обґрунтування своїх вимог апелянти зазначають, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 30 січня 2020 року отримана ОСОБА_6 04 лютого 2020 року, апеляційна скарга подана нею до апеляційного суду 07 лютого 2020 року, тобто строк нею не пропущений.

Апелянти зазначили, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не враховано той факт, що направити витяг до заявника упродовж 24-х годин є неможливим з об`єктивних причин (поштовий перебіг).

Висновки суду про надходження заяви ОСОБА_6 до ТУ ДБР є лише припущенням, оскільки відповідних даних провадження не містить. Крім того, її не було викликано у судове засідання суду першої інстанції для з`ясування питання щодо строків та інших доказів.

Таким чином, відомості до ЄРДР на теперішній час не внесені, а ОСОБА_6 дізналася про їх невнесення лише після отримання нею листа від 02 січня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді; заявника ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала цим вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.
Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на оскарження в суді бездіяльності органів державної влади та їх службових осіб.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України N 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року, в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному, скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України закріплено можливість оскарження до слідчого судді на стадії досудового розслідування бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає в т.ч. у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Саме таку скаргу подала 27 січня 2020 року до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_6 .

В скарзі остання зазначила, що 23 грудня 2019 року вона звернулась до ТУ ДБР, розташованому у м.Мелітополь, із заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим Шевченківського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 .
До скарги було додано, окрім іншого, заяву про вчинене кримінальне правопорушення на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі.
Повертаючи вказану скаргу, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав на те, що заявницею пропущено строк на оскарження вищевказаної бездіяльності, проте остання не порушує питання про поновлення цього строку.
Мотивуючи вказані висновки, слідчий суддя послався на положення ч.1 ст.214 та ст.304 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя відраховував строк на оскарження бездіяльності, про яку зазначає заявник ОСОБА_6 у своїй скарзі, з 04 січня 2020 року, тобто з моменту закінчення 24-годинного строку, починаючи з 02 січня 2020 року (тобто з дати на відповіді ТУ ДБР).
З такими висновками слідчого судді погодитись неможна з таких підстав.
У скарзі та доданих до неї документах відсутня інформація про те, коли вищевказана заява надійшла на розгляд до ТУ ДБР. За змістом скарги, заявниці вказані обставини не були відомі з об`єктивних причин.

Не з`ясовані вказані обставини і слідчим суддею.
В той же час, з огляду на те, що заяву про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 направила до ТУ ДБР 23 грудня 2019 року поштою, та, отримавши відповідь 17 січня 2020 року, вже 27 січня 2020 року подала слідчому судді вищевказану скаргу на бездіяльність, доводи заявниці в скарзі про те, що нею не був пропущений строк на оскарження вказаної бездіяльності, заслуговують на увагу та ніким не спростовані.
Оскільки слідчим суддею не з`ясовані всі обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, висновки слідчого судді про необхідність повернення вищевказаної скарги з підстав, наведених в ухвалі, є передчасними.
У зв`язку з викладеним, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Оскільки скарга ОСОБА_6 по суті слідчим суддею не розглядалась, а розгляд таких скарг відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за вказаною скаргою у суді першої інстанції зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження за скаргою.
З наведених підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, з`ясувати всі обставини, що підлягають з`ясуванню, та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст.7-9, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 та її представника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 січня 2020 року, якою скарга ОСОБА_6 на бездіяльність начальника Першого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, повернута заявнику, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу 05.03.2020 Справа № 937/741/20