Справа № 487/1752/20
Провадження № 1-кс/487/2235/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 року місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931 від 16.03.2020 року, про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
01.04.2020 року слідчий СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 16.03.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» GL 500 державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу 4841/2020/1888542 від 21.01.2020 року, шляхом його вилучення, заборони розпоряджання, перетворення або відчуження.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що арешт на вказаний транспортний засіб необхідно накласти в порядку ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглянуто без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.
Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (ч. 4 ст. 173 КПК України).
Судом встановлено, що слідчим відділом Заводського відділом поліції ГУ НП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000931 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області в ході розслідування кримінального провадження №0002067 від 30.10.2019 року, за фактом шахрайських дій з боку ОСОБА_6 , щодо майна зерна сої в кількості близько 100 тон належного ТОВ «Капліт Трейд», за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, було встановлено що директор ТОВ «Капліт Трейд» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та співзасновник даного товариства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 21.01.2020 примусили ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , переоформити автомобіль «MERCEDES-BENZ» GL 500 д/н « НОМЕР_3 », номер кузова « НОМЕР_2 », який був зареєстрований на цивільну дружину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та яким особисто користувався, у рахунок погашення матеріального збитку, в сумі 15 000 доларів США, за вище вказаним фактом заволодіння зерна сої, якою ОСОБА_9 не скоював. В подальшому встановлено, що вище вказаний автомобіль «Мерседес Бенз» з 21.01.2020 зареєстровано на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 .

Зазначений транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» є об`єктом вчинення кримінального правопорушення і залишення його у розпорядженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншої особи може призвести до його псування, знищення або перетворення, а також відчуження, у зв`язку з чим, для недопущення протиправних дій виникла необхідність у накладені арешту на вище вказаний транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» GL 500 д/н « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 ».

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначений вище транспортний засіб є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій та набутий кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме: можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» GL 500, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу 4841/2020/1888542 від 21.01.2020 року, заборонивши розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Визначити місцем зберігання арештованого майна територію Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, за адресою: місто Миколаїв, вулиця Біла, будинок №44.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати власнику майна ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1