УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому в рамках кримінального провадження № 0001942 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, громадянина України, не працюючого, не маючого місця реєстрації, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

-якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 25.05.2020 року включно.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції з
ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»)
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 25.05.2020 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений зауважує, що ризики, які вказані в клопотанні слідчого, відсутні в реальності та не підтверджуються жодними доказами.

Вказує, що прокурор посилається на аналогічні ризики, які були зазначені в першому клопотання п`ять місяців назад з того часу просто дублюються.

Звертає увагу, що потерпіла в судовому засіданні заявила, що не має до нього матеріальних та моральних претензій.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Корабельного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0001942 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25.10.2019 р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалою суду від 29.01.2020 р. строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено до 28.03.2020 р. включно.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в зв`язку з тим, що наявні ризики, передбачені пунктами 1,3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, на даний час вони не зменшились та не відпали.

Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 26 березня 2020 року продовжено дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк до 60 діб, а саме до 25 травня 2020 р. включно.

Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що зазначені прокурором ризики не припинили своє існування, а тому суд погодився з доводами прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0001942 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішення питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_5 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 28 березня 2020 року.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу ним з цією метою на свідків кримінального правопорушення, ризику продовження обвинуваченим вчинення нових злочинів, не зникли та продовжують існувати.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, вчиненого за обтяжуючих обставин - із проникненням у житло та повторно, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до восьми років; раніше судимий неодноразово за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому Законом порядку, звільнився з місць позбавлення волі 27.09.2019 року за відбуттям строку покарання. Судове провадження на даний час триває.

До того ж на даний час обвинувачений ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, родини, дружини та дітей, до затримання не працював, легальних джерел доходу не мав, міста реєстрації на території України не має.
Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід зокрема й той, що просить обвинувачений в апеляційній скарзі, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, про що просить апелянт.

Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2020 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 25.05.2020 року включно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: