Справа № 308/5554/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , затриманої особи ОСОБА_4 ), захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 , під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, -
В С Т А Н О В И В :

Керівник Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбург, Російської Федераціїї, росіянина, під вартою та продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації та упродовж екстрадиційного арешту утримувати його у Закарпатській УВП № 9 відділу ДПтС України в Закарпатській області
Обґрунтовуючи вимоги поданого клопотання вказує на те, що 23.01.2020 р., о 00 год. 25 хв., інспектором прикордонної служби І категорії майстром 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим прапорщиком ОСОБА_10 , в порядку ст.ст.208, 582 КПК України, в с. Соломоново Ужгородського району затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК Російської Федераціїї (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах), що відповідає ч.2 ст. 309 КК України.
Ініціатором розшуку громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ) є Верх-Исетський районний суд м.Єкатеренбург Російської Федерації.
25.12.2015 року рішенням Верх-Исетського районного суду м.Єкатеренбург Російської Федерації (постанова суду у кримінальній справі №1-670/2015) відносно ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК РФ, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останнього оголошено в розшук та кримінальна справа щодо нього зупинена.
Згідно даних сектору Укрбюро інтерполу ГУНП в Закарпатській області за обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 23.01.2020 громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшою екстрадиції до Російської Федераціїї для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федераціїї (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах).
Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 2017/169078 встановлено, що особа перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючими термінами арешту - до 13.06.2022.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2020 р. стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , в порядку ст. 583 КПК України, застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 р. стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , в порядку ст. 584 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), строком на 60 днів, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.
Строк дії ухвали встановлено по 28 квітня 2020 року включно.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 23.04.2020 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду залишена без задоволення, ухвала суду без змін.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2020 р. стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 визнано наявність підстав для подальшого тримання останнього під вартою та продовжено застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) строком до 14 червня 2020 року включно, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.
В апеляційному порядку вищевказана ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду не оскаржувалася.
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федераціїї про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 Кримінально Кодексу Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 прокурора, відповідно до ст. 587 КПК України, доручено прокуратурі Закарпатської області.
На даний час, у ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Закарпатської області за дорученням Офісу Генерального прокурора, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин для відмови у видачі ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 Кримінально Кодексу Російської Федерації.
Інкриміноване ОСОБА_4 ) злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 2 ст. 309 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року.
Злочин, передбачений ст.309 КК України, не належить до військових злочинів, не має політичного характеру та кримінальна справа не порушується виключно за скаргою потерпілого.
Строки давності притягнення до відповідальності за вказане діяння не закінчилися.
Запити інших держав про видачу ОСОБА_4 ) не надходили.
Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з правопорушенням, за яке вимагається його видача та не ухвалювали рішення про не порушення чи припинення переслідування у зв`язку із цими самими правопорушеннями.
Згідно даних Державної міграційної служби України ОСОБА_4 ) до територіальних органів ДМС України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався; статус біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував; зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку місця проживання не значиться; з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався; підстав вважати його громадянином України немає.
Прокуратурою Закарпатської області листом за №14-748-20 від 05.06.2020 звернення до суду з клопотанням про наявність підстав для подальшого тримання під вартою стосовно громадянина ОСОБА_4 ) доручено Ужгородській місцевій прокуратурі.
На даний час ОСОБА_4 утримується в Закарпатській УВП № 9 відділу ДПтС України в Закарпатській області.
Згідно даних Закарпатської УВП № 9 відділу ДПтС України в Закарпатській області, ОСОБА_4 за медичною допомогою перебуваючи в установі не звертався.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовані Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року.
Відповідно до вимог ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року: «Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення».
Згідно вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року: «Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності».
Забезпечення виконання компетентними органами України вимог вищевказаних конвенцій стосовно видачі ОСОБА_4 ) можливо лише в тому випадку, якщо судом відносно останнього буде застосований екстрадиційний арешт.
26.05.2020 року прокуратурою Закарпатської області скеровані запити до Державної міграційної служби України про те, чи звертався ОСОБА_4 із заявою про надання йому статусу біженця та із заявою про набуття громадянства України, до МЗС України та СБУ України щодо можливого політичного переслідування ОСОБА_11 на території РФ у зв`язку з його політичною діяльністю, до ГУ ДМС України в Закарпатській області щодо звернення ОСОБА_11 з проханням про отримання громадянства України, надання йому статусу біженця або особи, що потребує захисту в Україні, до Закарпатської УВП №9 щодо можливості його етапування у зв`язку зі станом здоров`я.
Наразі відповіді на вищевказані запити не отримано.
05.06.2020 року до прокуратури Закарпатської області надійшов лист з Офісу Генерального Прокурора за №19/2-33977-20 від 29.05.2020 щодо надходження уточненого запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації з проханням розглянути питання щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_11 на підставі Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, оскільки кримінальна справа стосовно нього перебуває у провадженні суду.
Окрім того, відповідно до згаданого листа, доручення Офісу Генерального прокурора від 14.02.2020 року за №19/2-33977-20 припиняє свою дію тільки після надходження до прокуратури Закарпатської області звернення Міністерства юстиції України.
На даний час екстрадиційна перевірка триває, по її закінченню, за наявності передбачених законом підстав, Міністерством юстиції України буде вирішено питання про видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації ОСОБА_4 ).
З огляду на закінчення двохмісячного строку, передбаченого ч. 11ст. 584 КПК України, прокурором ініційовано питання перевірки судом наявності підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 або його звільнення.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
ОСОБА_4 та його захисники заперечили щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили відмовити в задоволені поданого клопотання.
Окрім того, захисник ОСОБА_6 пояснила, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_11 перетинаючи кордон України був обізнаний проте, що він знаходиться в міжнародному розшуку та приїхав на територію України до його дружини ОСОБА_12 та сина ОСОБА_13 , 2019 року народження з метою постійного проживання на території України разом із сім`єю. Також захисник зазначила, що питання щодо його екстрадиції вирішувалося судами Іспанії та Угорщини. В рішенні суду Іспанії зазначено про те, що злочин, який йому інкримінується за законами Іспанії не є злочином та те, що немає гарантії, що обвинувачений не буде підданий принижуючому його гідність поводженню чи покаранню, а тому у його екстрадиції було відмовлено. Рішенням суду Угорщини, окрім наведеного, було обґрунтовано ще і тим, що наявні підозри щодо політичного переслідування обвинуваченого і також було відмовлено у екстрадиції. Також, захисник вказувала на те, що за злочин, який інкримінується ОСОБА_11 не передбачена кримінальна відповідальність згідно із законодавством України з тих підстав, що згідно постанови КМУ № 390 від 16.05.2018 року «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів»: виключено із списку «АВ PINACA CHM» N-(1 карбамоїл 2 метилпропіл) 1 (циклогексілметил) 1Н індазло-3-карбоксамід.
Крім цього додала, що злочин, за яким ОСОБА_11 притягується до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації, не є екстрадиційним згідно законодавства України. Злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України, а в даному випадку інкримінований ОСОБА_11 правоохоронними органами Російської Федерації злочин не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законодавством України, відтак відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про екстрадиційний арешт.
Також зазначила, що ОСОБА_11 має намір отримати громадянство України в спрощеному порядку. ОСОБА_11 є політично-переслідуваною особою, що підтверджується наданими до заперечення, постановою про притягнення останнього до адміністративної відповідальності на території РФ,висновком експерта про виявлені у нього тілесні ушкодження, завдані працівниками поліції. ЇЇ підзахисний немає наміру переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки хоче залишитись на території України.
У зв`язку з наведеним, просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях на клопотання. Просить вирішити питання про можливість застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення його видачі на запит іноземної держави.
Зазначає, що строк екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_11 було встановлено до 14 червня 2020 року, рішення про продовження такої перевірки прокурором не надано. А тому, просив відмовити в задоволенні даного клопотання та застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застави.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали даної справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 6, ч. 10, ч. 11 ст. 584 КПК України строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом; екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію)та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців; у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Встановлено, що 23.01.2020 р., о 00 год. 25 хв., інспектором прикордонної служби І категорії майстром 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшим прапорщиком ОСОБА_10 , в порядку ст.ст.208,582 КПК України, в с .Соломоново Ужгородського району затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК Російської Федераціїї (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах), що відповідає ч.2 ст. 309 КК України.
Ініціатором розшуку громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ) є Верх-Исетський районний суд м.Єкатеренбург Російської Федерації.
25.12.2015 року рішенням Верх-Исетського районного суду м.Єкатеренбург Російської Федерації (постанова суду у кримінальній справі №1-670/2015) відносно ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК РФ, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останнього оголошено в розшук та кримінальна справа щодо нього зупинена.
Згідно даних сектору Укрбюро інтерполу ГУНП в Закарпатській області за обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 23.01.2020 громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшою екстрадиції до Російської Федераціїї для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федераціїї (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах).
Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 2017/169078 встановлено, що особа перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючими термінами арешту - до 13.06.2022 р.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2020р. стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , в порядку ст. 583 КПК України, застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 р. стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , в порядку ст. 584 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), строком на 60 днів, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.
Строк дії ухвали встановлено по 28 квітня 2020 року включно.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 23.04.2020 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду залишена без задоволення, ухвала суду без змін.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2020 стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 визнано наявність підстав для подальшого тримання останнього під вартою та продовжено застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) строком до 14 червня 2020 року включно, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федераціїї про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 Кримінально Кодексу Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 прокурора, відповідно до ст. 587 КПК України доручено прокуратурі Закарпатської області.
На даний час, у ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Закарпатської області за дорученням Офісу Генерального прокурора, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин для відмови у видачі ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 Кримінально Кодексу Російської Федерації.
Відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, злочин є екстрадиційним, у разі, якщо за його вчинення за законом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року.
ОСОБА_4 обвинувачується компетентними органами Російської Федерації у незаконному придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, що відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, санкція якого передбачає покарання від двох до п`яти років позбавлення волі, а тому інкримінований останньому злочин є екстрадиційним.
Зазначені обставини об`єктивно підтверджуються належними копіями документів, які були досліджені слідчим суддею і є обов`язковими для прийняття рішення щодо продовження екстрадиційного арешту, а саме: запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації від 10.02.2020; постанова про притягнення в якості обвинуваченого від 26.11.2015; постанова Верх-Исетського районного суду м. Єкатеренбург Російської Федерації у кримінальній справі №1-670/2015, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК РФ, якою обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останнього оголошено в розшук та кримінальну справу щодо нього зупинено; постанова про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук від 26.10.2016 р..
Таким чином, на теперішній час реально існує ризик того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення його видачі та в подальшому притягненні його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК РФ на території Російської Федерації, знаходячись на волі може вдатись до спроб залишити територію України, що в свою чергу перешкодить виконанню запиту компетентного органу іноземної держави про його видачу.
Посилання захисника про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України №390 від 16.05.2018 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», із списку було виключено «АВ-РІNАКА-СНМ» N-1(1-карбомоїл-2-матилпропіл) - (циклогексілметил)-1Н-індазол-3-карбоксамід, у незаконному придбанні та зберіганні якого без мети збуту обвинувачується ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки зазначеною постановою хоча і виключено позицію «АВ-РІNАКА-СНМ» зі списку №1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, проте такою позицією - «АВ-РІNАКА-СНМ» доповнено Список №2 зазначеної Таблиці - Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, що спростовує наведені захисником ОСОБА_6 твердження, у судовому засіданні, що вказаний злочин не є екстрадиційним.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Таким чином, інкриміноване ОСОБА_4 ) злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 2 ст. 309 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року.
Стосовно твердження захисника ОСОБА_6 проте, що ОСОБА_4 ) приїхав на територію України до його дружини ОСОБА_12 та сина ОСОБА_13 , 2019 року, народження з метою постійного проживання на території України разом із сім`єю не знайшло свого належного підтвердження, з огляду на те, що ОСОБА_4 , знаючи, що він перебуває в міжнародному розшуку, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався; статус біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував; зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку місця проживання не значиться; підстав вважати його громадянином України немає.
Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи Листом ГУ ДМС України в Закарпатській області № 901/1/2101-20ЕД від 10.02.2020 року та довідкою Державної міграційної служби України №6.5-2736/6-20 від 13.03.2020 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 585 КПК України, до особи, стосовно якої виконується запит про її видачу в іноземну державу, може бути застосований інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення в подальшому її видачі.
Стороною захисту не надано суду доказів про наявність таких обставин, які гарантують вищевказане, а наявність у особи, який не є громадянином України фактичних шлюбних відносин з громадянкою України, не є, а ні гарантією, а ні підставою того, що ОСОБА_4 ) буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та не залишить територію України.
Посилання ж захисника ОСОБА_6 , в судовому засіданні на те, що ОСОБА_4 ) під час затримання за участь у публічній акції, правоохоронними органами були спричинені тілесні ушкодження, виявлені згідно висновку експерта №499 від 05.06.2015 р, що свідчить про те, останній є особою, яка потребує додаткового захисту і через свої політичні переконання його здоров`ю та життю загрожує небезпека, слідчий суддя відхиляє, оскільки при розгляді клопотання про продовження тримання під вартою (екстрадиційного арешту) не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Додані до заперечення копії рішень різнойменних судів Російської Федерації та інших процесуальних документів іноземних країн, не можуть братися до уваги, оскільки доводи про можливість кримінального переслідування ОСОБА_4 , Російською Федерацією з політичних мотивів не є предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадицій ний арешт) в порядку ст. 584 КПК України.
Будь яких обставин, які відповідно до вимог ст. 585 КПК України, давали б підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, слідчим суддею не встановлено. Матеріали провадження не містять жодних посилань на захворювання, які перешкоджають триманню під вартою ОСОБА_4 та видачі його компетентним органам Російської Федерації.
Крім цього слідчий суддя наголошує, що наразі прокуратурою Закарпатської області за дорученням Офісу Генерального прокурора проводиться екстрадиційна перевірка щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 .
З метою наявності чи спростувань доводів ОСОБА_11 та його захисників, прокуратурою Закарпатської області направлено ряд запитів щодо надання інформації, з метою отримання відомостей, а саме чи звертався громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 із заявою про надання йому статусу біженця, чи отримував він довідку, що підтверджує переслідування через політичні переконання громадянина Російської Федерації, чи переслідується ОСОБА_11 російськими правоохоронними органами у зв`язку з його політичною діяльністю, чи звертався із заявою про отримання громадянства України.
Даний факт підтверджується наявним в матеріалах запитами прокуратури Закарпатської області до Державної міграційної служби України від 26.05.2020 року №14-748-20, Міністерства закордонних справ України від 26.05.2020 року №14-748-20, Служби безпеки України від 26.05.2020 року №14-748-20, ГУ ДМС України в Закарпатській області 26.05.2020 року №14-748-20.
На даний час, інформація щодо запитуваних відомостей не надійшла.
Крім цього, як слідує з листа Офісу Генерального прокурора від 29.05.2020 року №19/2-33977-20, доручення про проведення екстрадиційної перевірки обставин, які можуть перешкоджати видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , припиниться після надходження до прокуратури Закарпатської області звернення Міністерства юстиції України, що на думку слідчого судді є, в силу вимог ст. 587 КПК України, рішенням відповідного центрального органу України про продовження здійснення екстрадиційної перевірки.
В силу ст. 543 КПК України видачею особи (екстрадицією) є видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. У той же час, метою екстрадиційного арешту відповідно до ст.ст.543, 584 КПК України є виключення можливості особі уникнути його видачі.
Відповідно до вимог ст. 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників договірні сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.
Згідно із ст.ст. 1, 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, договірні сторони зобов`язується на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності. Видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальних строк не менше одного року позбавлення волі.
Згідно з ч.ч.6, 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання даної категорії слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі особи, яка підлягає видачі. Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.
Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців, а за частиною 11 цієї статті Кодексу слідчий суддя в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
У зв`язку з зазначеним, з урахуванням закінчення двомісячного терміну встановленого ст. 584 КПК України, та тих обставин, які враховувалися слідчим суддею при попередньому розгляді аналогічного питання, вважаю, що на даний момент є достатні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і здійснення фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_4 переховуватись, з метою уникнення його передачі.
З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для подальшого тримання громадянина ОСОБА_4 під вартою та слід продовжити застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту).
Поряд з цим, зважаючи на те, що прокуратурою Закарпатської області зроблено запити до відповідних органів ще у травні 2020 року, то вважаю, що слід продовжити застосування до (Ягодкина) ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до 13 липня 2020 року включно, оскільки на думку суду, саме цього строку буде достатньо для закінчення екстрадиційної перевірки.
За таких обставин, подане прокурором клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, а також ст. 584 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити частково.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбург, Російської Федераціїї, росіянина.
Продовжити застосування до (Ягодкина) ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбург, Російської Федераціїї, росіянина, запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, до 13 липня 2020 року включно.
Термін екстрадиційного арешту не може перевищувати дванадцяти місяців.
Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 ) у Закарпатській УВП № 9 відділу ДПтС України в Закарпатській області.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку затриманою особою щодо, якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту, його захисником або законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1