Номер провадження: 11-кп/813/1671/20
Номер справи місцевого суду: 496/2536/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 04.06.2020 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000049, внесеному до ЄРДР 19.01.2019 року,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області, від 04.06.2020 року, було задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000049, внесеному до ЄРДР 19.01.2019 року.
Строк дії ухвали визначено до 03.08.2020 року, включно.
Рішення суду мотивовано тим, що наведені доводи прокурором в їх сукупності та противаги і дані про особу обвинуваченого, а також суспільна небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за злочин в якому обвинувачується ОСОБА_8 , свідчать про те, що продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала суду не відповідає повноті судового розгляду, зокрема, захисник стверджує, що:
- висновки суду щодо наявності підстав для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою необґрунтовані;
- стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;
- пред`явлене обвинувачення є необґрунтованим;
- обвинувачений перебуває під вартою майже півтора року.
У зв`язку з викладеним захисник просить скасувати оскаржену ухвалуБіляївського районного суду Одеської області, від 04.06.2020 року, і ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник і обвинувачений підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 331 КПК України КК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовую, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
На думку апеляційного суду, розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст.199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з таких підстав.
Злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим.
Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 не одружений, офіційно не працевлаштований.
Апеляційний суд приймає до уваги твердження сторони захисту про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання і земельних ділянок, проте зазначає, що такі обставини не зменшують існування вищезазначеного ризику.
Що стосується доводів захисника відносно того, що докази не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка належності, допустимості та достовірності доказів буде надана судом першої інстанції при подальшому розгляді кримінального провадження та прийнятті остаточного рішення за результатами судового розгляду.
Що стосується доводів захисника відносно того, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області, від 16.05.2019 року було зобов`язано адміністрацію Одеського слідчого ізолятора організувати належне медичне обстеження ОСОБА_8 , яка не була виконана апеляційний суд не може дати їм оцінку, оскільки вказана ухвала не є предметом апеляційного розгляду.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, взявши до уваги обставини вчинення злочину, прийшов до обґрунтованого висновку, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування обвинуваченого під вартою, переважає особистий інтерес обвинуваченого.
Матеріали справи не містять інших даних про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до положень п.1) ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись статями 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 04.06.2020 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000049, внесеному до ЄРДР 19.01.2019 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4