СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2491/20
ун. № 759/7464/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001732 від 01.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на: 10 моніторів, 11 клавіатур, 12 компьютерних мишей, 11 деревяних столів, 10 стільців, які були вилучені в ході огляду від 09.05.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні що перебуває в оренді ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» код 42059580, директором якого є ОСОБА_4 , на час проведення досудового розслідування.
В ході досудового розслідування встановлено, що слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування з приводу того, що на території Святошинського району м. Києві а саме за адресою: м. Київ, вул. Жолудєва, 6-А, невстановлені особи займаються гральним бізнесом.

08.05.2020 близько 23.00 на спец лінію «102» надійшло повідомлення про те що в супереч чинному законодавству надаються послуги з грального бізнесу на комп`ютерних терміналах, вказане приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Так 09.05.2020 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та в подальшому вилучено 11 системних блоків, 10 моніторів.
Окрім того за вказаною адресою було виявлено та вилучено інші предмети що зберегли на собі сліди злочину а саме: 11 клавіатур, 12 компьютерних мишей, 11 деревяних столів, 10 стільців.
Вказані вище речові докази свідчать що в приміщенні що перебуває в оренді ТОВ «Лото-плюс» надаються послуги з грального бізнесу.
Враховуючи вищевикладене: 11 системних блоків, 10 моніторів, 11 клавіатур, 12 компьютерних мишей, 11 деревяних столів, 10 стільців, які були вилучені в ході огляду від 09.04.2020 не можливо використати, як речові докази у кримінальному № 0001732 від 01.04.2020, без накладення арешту, та з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, також з метою проведення відповідних судових експертиз.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність, вимоги заявлені в матеріалах справи підтримує.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001732 від 01.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на: 10 моніторів, 11 клавіатур, 12 компьютерних мишей, 11 деревяних столів, 10 стільців, які були вилучені в ході огляду від 09.05.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні що перебуває в оренді ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» код 42059580, директором якого є ОСОБА_4 , на час проведення досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1