Справа № 161/320/20 Провадження №11-сс/802/45/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
сідчого ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0000538 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської від 10.01.2020 про відмову в накладенні арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської від 10.01.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно житловий будинок загальною площею 108,6 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер: :01:002:1529 площею 0,1212 га. та перебуває у власності ОСОБА_8 .
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчим та прокурором не доведено правову підставу для арешту майна, в матеріалах провадження відсутні підтверджуючі докази про визнання вказаного у клопотанні майна речовим доказом у справі, заявлення цивільного позову тощо, або що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської від 10.01.2020 року прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження і судового розгляду матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, та прийняте з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які кожен зокрема, підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарг, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання, дотримався вказаних вимог Конституції України та чинного законодавства. Доказів, того що майно яке просять арештувати відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.
Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що слідчим не доведено яким чином житловий будинок та земельна ділянка, якими володіє підозрюваний можуть мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 367 КК України.
До того ж арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди може бути накладений за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову та на майно особи з відповідним процесуальним статусом, а саме: підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).
Клопотання не містить даних щодо заявлення цивільного позову у даному кримінальному провадженні. Крім того, представником обвинувачення під час судового засідання в процесі перегляду справи в апеляційному порядку, підтверджено те, що цивільний позов не заявлявся.

Посилання прокурора у своїй апеляції, що незастосування, ініційованого старшим слідчим слідчим ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до відчуження вказаного майна, не знаходять свого підтвердження у матеріалах кримінального провадження.

Тому з доводами, які викладені в ухвалі слідчого судді, повністю погоджується і апеляційний суд.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя розглянув клопотання з дотриманням вимог ст.ст. 170-173 КПК України та прийшов до правильного висновку про необхідність відмови в його задоволенні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської від 10.01.2020 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 щодо накладення арешту на майно: житловий будинок загальною площею 108,6 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер: :01:002:1529 площею 0,1212 га., - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: