Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1745/18
Провадження № 1-кп/499/10/20
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2020 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000341, внесеного до ЄРДР від 17.09.2018 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Артік Вірменія, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України
В С Т А Н О В И В:
25 березня 2020 року прокурором ОСОБА_3 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України, посилаючись, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.121 КК України, яке прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, та існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування (вчинив тяжкий злочин покарання за яке передбачено від 7 до 10 років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, не одружений, відсутня дружина та діти, проживає по місцю мешкання один та може в будь-який час покинути місце мешкання з метою уникнення від відповідальності); п.3 незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню (потерпілий та свідки по кримінальному провадженню проживають в одному населеному пункті, свідки пояснюють, що родичі обвинуваченого умовляли змінити покази надані досудовим розслідуванням); п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення (зі свідчень свідків вживає алкоголем, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду №26).

Розглянути клопотання у день його надходження не представилось можливим, з тих підстав, що судове засідання було відкладено на 30 березня 2020 року за клопотанням обвинуваченого, який заперечував проти його проведення в режимі відеоконференції.

В ході судового засідання захисником обвинуваченого було заявлено судді ОСОБА_1 відвід, в зв`язку з чим було оголошено перерву о 15 години 15 хвилин до розгляду заяви про відвід судді іншим складом суду.

В зв`язку тим, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України не розглянуто у встановлений законом строк, а строк тримання під вартою спливає 30 березня 2020 року о 24:00 годині, тому суд відповідно до ч.4 ст.199 КПК України продовжив слухання кримінального провадження, а саме розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти задоволення даного клопотання заперечував, посилаючись на те що ризики на які посилається прокурор є необґрунтовані та не підтвердженні доказами, просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу, у разі необхідності застосування запобіжних заходів на думку суду просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного пристрою контролю.

Розглянувши заявлене клопотання та заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до ч. 1ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 31.01.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід терміном на 60 діб, тобто до 31 березня 2020 року.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України,за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, відносно ОСОБА_4 існує обґрунтована підозра у вчиненні ним вказаного злочину, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
При розгляді даного клопотання судом встановлено, що ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування (може в будь-який час покинути місце мешкання з метою уникнення від відповідальності); п.3 незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню (судом не допитаний свідок ОСОБА_6 ); п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується (вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, не має постійної роботи), які були встановлені під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 не відпали та не зменшились,а також те, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, а також передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що усі докази, що посилання прокурора є вагомими.
При цьому судом враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (К.-Р. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).
Вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182).
Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Прітті проти Сполученного Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оцінюючи у сукупності усі викладені обставини, і підстави, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331,369,370 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артік, Вірменія, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб тобто до 28 травня 2020 року до 24.00 годин.
Судове засідання по справі відкласти до 15 квітня 2020 року о 14 годині 30 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.
СуддяОСОБА_1