Справа № 461/129/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2020 року. Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

та захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові, кримінальне провадження /внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002731 від 24.06.2019 року/ про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_7 , 24 червня 2019 року, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_5 удар рукою в обличчя та штовхнув останнього, внаслідок чого потерпілий впав на підлогу, де ОСОБА_7 наніс йому ще кілька ударів руками по обличчю, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді травми обличчя у вигляді забою м`яких тканин, саден, які згідно висновку експерта №568 від 08.07.2019 відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав частково, зазначив, що між ним та ОСОБА_5 24.06.2019року в офісі останнього виник конфлікт на ґрунті спільного введення бізнесу. Визнає, що була шарпанина, внаслідок якої вони обоє один одному наносили удари. Умислу заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому не мав; це були чоловічі емоції, відтак вибачився за події, які мали місце. Окрім того, вважає, що всі непорозуміння зумовлені також судовими спорами, пов`язаними із судовими справами щодо поділу спільного бізнесу.

Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом, повага до людської гідності.
Вирок суду як найважливіший акт правосуддя покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

З врахуванням норм статей 368, 370 КПК України, суд, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до норм статті 56 КПК України потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що 24 червня 2019 року, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні свого робочого офісу, що по вул. Стрийська, 18 у м. Львові, обвинувачений ОСОБА_7 безпричинно наніс йому удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого він вдарився головою об двері та впав на підлогу. Йому лежачому на підлозі, ОСОБА_7 також наніс кілька ударів в область обличчя правої та лівої сторони, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді синців.

Суд немає підстав не вірити показанням потерпілого ОСОБА_5 , допитаного під присягою, оскільки вони об`єктивно відображають обставини справи, підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом. Упереджено до обвинуваченого не відноситься та не вбачається підстав оговорювати ОСОБА_7 .
Судом не встановлено обставин, за яких потерпілий може оговорювати обвинуваченого.
Відповідно до статей 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та приведеним до присяги, повідомив, що 24 червня 2019 року, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у подвір`ї робочого офісу, що по АДРЕСА_3 , бачив через вікно , як ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 удар рукою в обличчя; інших обставин не бачив; на своїх показаннях настоює.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ствердили, що безпосередніми очевидцями події не були; однак, повідомили , що 24 червня 2019 року, приблизно о 12 год. 00 хв. до офісу зайшов ОСОБА_7 , пройшов у кабінет ОСОБА_5 ,звідки відразу посувся шум в кабінеті ніби щось падало та була розмова на підвищених тонах. Це тривало до 5 хвилин, потім вони обидва вийшли з кабінету; у ОСОБА_5 були синці на обличчі та чолі кров. ОСОБА_7 вийшов з офісу.

Суд надає віри показанням вказаних свідків, оскільки вони правдиво та об`єктивно відобразили обставини справи, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом. Свідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та приведені до присяги, в судовому засіданні на своїх показаннях настояли; до обвинуваченого упереджено не відносяться. Показання свідків узгоджуються з показаннями потерпілого та дослідженими доказами.

Так, даними висновку експерта про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 №568 від 04.07.2019 р. стверджується, що при обстеженні ОСОБА_5 лікарями травмпункту 8-ї МКЛ м. Львова в червні 2019р. останньому було встановлено діагноз: Забій м`яких тканин лобної ділянки, нижньої щелепи справа». Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені пляма на шкірі в ділянці чола зліва та пляма на шкірі в ділянці тіла нижньої щелепи справа, які можуть бути слідами загоєних саден. Травма обличчя у вигляді забою м`яких тканин, саден утворилась від контакту з тупим предметом, могла виникнути внаслідок падіння ОСОБА_5 на тупі предмети 24 червня 2019р., як вказано потерпілим, і відноситься до легкого ступеня тяжкості.

Із висновку експерта про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 №1379 від 23.12.2019 р. вбачається, що при проведенні первинної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 у липні 2019р. була вивчена медична документація складена лікарями 8-ї МКЛ м. Львова 24 червня 2019р. у якій було вказано діагноз: «Забій м`яких тканин лобної ділянки, нижньої щелепи справа». Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені пляма на шкірі в ділянці чола зліва та пляма на шкірі в ділянці тіла нижньої щелепи справа, які можуть бути слідами загоєних саден. Травма обличчя у вигляді забою м`яких тканин, саден утворилась від контакту з тупим предметом, могла виникнути внаслідок падіння ОСОБА_5 на тупі предмети 24 червня 2019 p., як вказано в ухвалі суду та потерпілим, і відноситься до легкого ступеня тяжкості. Приймаючи до уваги покази ОСОБА_5 , які він надав під час проведення слідчого експерименту з ним 18 грудня 2019р., на підставі складених підсумків «Висновку експерта» слід вважати, що механізм виникнення тілесних ушкоджень може відповідати його показам про виникнення їх від ударів кулаком в різні частини обличчя, що зафіксовано на фото №1,2,4 до «Протоколу слідчого експерименту».

Із протоколу слідчого експерименту від 18 грудня 2019 року та долучених фото-таблиць вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 продемонстрував, як саме і при яких обставинах ОСОБА_7 наніс йому тілесних ушкоджень, зокрема: перший удар наніс кулаком правої руки в обличчя з лівої сторони, що продовжився поштовхом, від якого він вдарився головою об двері в кімнаті, після чого впав на підлогу. Лежачи на підлозі ОСОБА_7 наносив йому удари кулаками по обличчю.

Досліджені безпосередньо під час судового розгляду справи докази суд вважає належними і допустимими.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 повністю доведена та вірною є кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до статті 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обтяжуючих покарання обставин суд не встановив.
Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_7 характеризується позитивно; раніше не судимий; є особою пенсійного віку; вибачився за події .

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. /30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян/ в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1