Справа № 279/4894/18
Номер рядка звіту 22
номер провадження 1-кп/279/128/20 В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сантарка, Коростенського району, Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не інваліда, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючої в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,
Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 , вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України.
Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями представника потерпілої особи та цивільного позивача, свідків, письмовими та речовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину не визнала та показала, що у 2017 році звернулась до УПСЗН за отриманням допомоги, як малозабезпеченій сім`ї, оскільки має на утриманні трьох малолітніх дітей. При зверненні оформляла всі необхідні документи, в яких вказувала достовірні відомості. Заяву заповнювала особисто, і ніхто із працівників не роз`яснював, як правильно її заповнювати. Про те, що за нею за рішенням суду значиться житловий будинок АДРЕСА_3 , вона знала, однак він існує лише за документами, так як знаходиться в аварійному стані, і вона їм не користується, раніше його в документах також не зазначала, бо не вважає за будинок, ніхто із працівників їй не роз`яснював, що саме потрібно було вказувати в документах, вона постійно проживає за іншою адресою: в АДРЕСА_2 , який також належить їй на праві особистої власності. В подальшому вона поновила всі документи та допомога їй призначалась на загальних підставах. Рішення про припинення виплати соціальної допомоги не оскаржувала. Отримувала від УПСЗН повідомлення про необхідність повернення отриманих коштів, однак повертати їх вона відмовилась. Позов не визнала, просила виправдати її.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 (юрисконсульт управління) показала, що особисто прийом документів у ОСОБА_6 вона не здійснювала. Обвинувачена ОСОБА_6 , як заявниця звернулась за отриманням допомоги малозабезпеченій сім`ї. Рішенням про призначення державної соціальної допомоги ОСОБА_6 було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в розмірі 4589,86 грн. щомісячно на період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року та в подальшому з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року в розмірі 4725,07 грн.. Після проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_6 подала недостовірну інформацію щодо належності їй житлових приміщень. Державний соціальний інспектор має право в будь-який час перевіряти достовірність та повноту інформації про доходи і майновий стан осіб, які звернулись за призначенням допомоги. ОСОБА_6 в декларації вказала одне житло, що перебуває в її власності чи володінні.
Свідок ОСОБА_9 (головний державний соціальний інспектор УПСЗН Коростенської РДА) свідчила про те, що до її обов`язків входить перевірка правильності та повноти надання інформації, яка подається заявниками для призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям. Недостовірність повідомлених обвинуваченою даних було виявлено проведеною перевіркою та встановлено, що у володінні ОСОБА_6 перебуває в наявності два житлових приміщення, що розташовані в с.Пугачівка та с.Білошиці Коростенського району), які перевищують встановлену норму. Склала акт та передала до відділу допомоги для припинення допомоги. Сам факт надання недостовірної інформації впливає на право отримання соціальної допомоги. Інспектор виїжджає на місце проживання заявника та обстежує житло в якому він проживає лише для підтвердження факту нужденності сім`ї, але такий виїзд не є обов`язковим. Для огляду житла обвинуваченої вона не виїжджала, оскільки у виявленому нею будинку ОСОБА_10 не проживає.
Свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що ОСОБА_6 звернулась до відділу за отриманням допомоги малозабезпеченій сім`ї та в подальшому оновлювала документи через півроку. Документи щодо виплати соціальної допомоги у неї приймала вона. Всі дані в Заяві та Декларації вказувались особисто заявником. Відповідальність за недостовірність даних лежить на заявнику. В розділі декларації про житло ОСОБА_10 не вказала всіх житлових приміщень, які належать їй на праві власності, було зазначено лише будинок в с.Білошиці. ОСОБА_10 попереджалась про те, що вказані нею дані мають бути достовірними. Недостовірність повідомлених обвинуваченою даних було виявлено проведеною перевіркою та встановлено, що у володінні ОСОБА_6 перебуває в наявності два житлових приміщення. В даний час допомогу не отримує, бо не має права на її отримання.
Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що влітку 2018 року він був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час проведення слідчої дії - огляду житлового будинку в с.Пугачівка Коростенського району, який раніше належав бабусі обвинуваченої. Оглядали будинок з вулиці, зафіксували обстановку біля нього, оформили необхідні документи, які він підписав. Будинок перебуває в задовільному стані, в ньому ніхто не проживає.
Письмовими доказами вчинення обвинуваченою злочину є :
- витяг з ЄРДР зі змісту якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесено з правовою кваліфікацією дій за ч.1 ст.190 КК України; особу, яку повідомлено про підозру вказано ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця події від 14.09.2018 року, яким зафіксовано вигляд з вулиці житлового будинку по АДРЕСА_3 , обстановка біля будинку, з фото таблицею до нього.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.10.2018 року на вказаний житловий будинок накладено арешт.
Власноруч написані та особисто подані ОСОБА_6 заяви про призначення соціальної допомоги від 12.01.2017 р. та 07.07.2017 р., якими підтверджується, що обвинувачена була обізнана з наслідками та відповідальністю за подання недостовірної інформації про майно та доходи, про необхідність повернення отриманих коштів у разі подання неповних або недостовірних відомостей, декларації про доходи та майновий стан, подані ОСОБА_6 - 12.01.2017 року та 07.07.2017 р., зміст яких підтверджує, що обвинуваченою зазначалось про наявність у неї права лише на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, данні про належність на праві власності житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , вказано не було. Згідно Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги у Розділі ІІІ, ОСОБА_6 , було зазначено відомості щодо житлових приміщень, які розташовані в с.Рудня та с.Білошиці, будинок в с.Пугачівка не вказано.
Рішення начальника УПСЗН Коростенської РДА від 12.01.2017 р. та 07.07.2017 р. про призначення ОСОБА_6 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на певний період, зокрема з 01.01.2017 р. по 30.06.2017 р. та з 01.07.2017 р. по 31.12.2017 р..

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якою підтверджено належність ОСОБА_6 на праві власності двох житлових будинків, що розташовані: по АДРЕСА_3 , загальною площею 59.2 кв.м (житлова площа складає 18,2кв.м), право власності на яке було набуто на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.10.2015 року за №279/9961/15-ц (державна реєстрація якого була проведена у 2016 році), та по АДРЕСА_2 , право власності на яке було набуто відповідно до договору купівлі-продажу №2569 від 24.11.2014 року, загальною площею 82.1 кв.м (житлова площа складає 45,1кв.м).

Акт від 02.01.2018 року, яким зафіксовано, що при перевірці особової справи №674620 гр. ОСОБА_6 виявлено відомості про об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , які є у її власності.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.10.2015 року за №279/9961/15-ц, зміст якого свідчить про те, що за ОСОБА_6 визнано право власності на спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_12 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та технічний паспорт на вказаний будинок; згідно висновку про технічний стан житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_3 від 22.04.2015 року за №68 та довідки «Коростенської МБТІ» Житомирської обласної ради №271 від 17.07.2018 року слідує, що остання інвентаризація будинку проводилась у 2015 році відповідно до замовлення №68 ОСОБА_6 для оформлення спадщини, будинок являється житловим.

Згідно розрахунку УПСЗН Коростенської РДА зайво отримані виплати по о/р № НОМЕР_1 за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становлять 56811,03 грн. (зокрема призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в розмірі 4589,86 грн. щомісячно на період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року та в подальшому з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року в розмірі 4725,07 грн.), що свідчить про те, що у вказаний період обвинувачена ОСОБА_6 отримала 56811,03 грн. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Про необхідність відшкодування надміру отриманих коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 56811,03 грн. слідує з повідомлень направлених Управлінням на адресу ОСОБА_6 , які були отримані останньою про, що свідчать відповідні розписки.

З даних акту обстеження матеріально-побутових умов від 11.01.2017 року слідує, що Ушомирською сільською радою с.Поліське обстежено умови проживання гр. ОСОБА_6 та встановлено наступне: сім`я ОСОБА_6 є багатодітною, зареєстрована в АДРЕСА_1 , а фактично сім`я за даною адресою не проживає так, як будинок в якому вони зареєстровані було знищено повністю внаслідок пожежі і на даний час знаходиться в стадії відбудови. Висновок комісії: встановлено факт, що сім`я ОСОБА_10 за місцем реєстрації не проживає.

Підстави та порядок отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї регламентовано Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» №1768-ІІІ від 01.06.2000 року зі змінами, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим//Затв. Постановою КМУ від 24.02.2003 року №250, яким передбачено, що допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму) (п.10) та припиняється у разі, коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру (п.12).

Враховуючи, що обвинувачена на час звернення за отриманням соціальної допомоги, як малозабезпечена мала у власності два житлових приміщення, реєстрацію на жодний з житлових будинків припинено не було у визначений законом спосіб, а повідомлення нею потерпілої особи про наявність такого майна призвело б до відмови в отриманні допомоги, оскільки право на її отримання у обвинуваченої, сім`я якої складається з п`яти осіб, виникало лише за умови, що сукупний розмір житла, яке перебуває в її володінні, не мав би перевищувати 115,5 кв.м.. Судом встановлено, що загальна площа належних обвинуваченій приміщень складає (141,3 кв.м), хоча в обвинуваченні зазначено (166,4кв.м), тому вказує визначену судом загальну площу цих приміщень. Тобто, при визначенні відділом загальної площі житла, яке належить обвинуваченій, було правильно встановлено перевищення загальної площі цих об`єктів, та площу мінімально необхідного показника житла для призначення соціальної допомоги (115,5 кв.м), з урахуванням наявності п`яти членів сім`ї та 10,5 кв.м. на сім`ю, тому заперечення захисника з цього приводу є помилковим.

Посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не конкретизовано час скоєння злочину обвинуваченою є безпідставним, так як в повідомленні про підозру та обвинувальному акті чітко зазначено час вчинення злочину і конкретно визначений розмір завданої шкоди (56811,03 грн., згідно проведеного розрахунку УПСЗН з помісячним їх нарахуванням), а саме з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року (подання заяви, декларації 12.01.2017 та в подальшому 07.07.2017), дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (повідомлення неправдивих відомостей), що призвело до отримання нею грошової допомоги.

Посилання про те, що обвинувачена не мала умислу на вчинення злочину є безпідставним, оскільки подаючи заяву про надання їй державної соціальної допомоги та декларації про доходи і майновий стан осіб з недостовірними відомостями, ОСОБА_6 , усвідомлювала значення своїх дій, передбачала їх настання призначення субсидії за результатами розгляду її заяви, та бажала настання цих наслідків.

Оцінюючи позицію захисника щодо наявності в діях обвинуваченої не одного продовжуваного злочину, а двох окремих епізодів злочинів, суд зазначає, що до постановлення початкового рішення про отримання соціальної допомоги (субсидії) у січні 2017 року та у зв`язку із законодавчим обмеженням строку її дії, обвинувачена керувалась тими ж самими намірами.

Посилання сторони захисту на необізнаність ОСОБА_6 з порядком і виплатою державної соціальної допомоги не може свідчити про відсутність в її діях складу злочину, оскільки вона свідомо не вказала у відповідних документах належне їй майно. Обов`язок надати правдиві відомості при зверненні за соціальною допомогою не вимагає юридичних знань. Більше того, у самому бланку декларації міститься попередження про наслідки надання неправдивої інформації.

Невизнання вини обвинуваченою суд розцінює, як форму захисту та не довіряє її показанням про те, що працівники установи не роз`яснювали їй правильність заповнення заявипро призначення соціальної допомоги та декларації про доходи і майновий стан осіб, оскільки такі показання спростовуються показами потерпілої сторони та свідка ОСОБА_8 , які підтвердили, що обвинуваченій було роз`яснено те, що вона мала вказувати всі житлові приміщення, якими вона володіє та користується, а також, що вона попереджалась про те, що вказані нею дані мають бути достовірними. Ставити під сумнів їх показання, які логічні, послідовні і незмінні підстав не має. Даних про те, що вони оговорюють обвинувачену судом не встановлено.
Крім того, захисник у кримінальному провадженні повинен діяти в інтересах обвинуваченої і не має права погіршувати її становище шляхом додаткової кваліфікації її дій, що призведе до призначення більш тяжкого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що обвинувачена умисно ввела потерпілу особу в оману щодо наявності в її володінні та власності житлових приміщень, що призвело до отримання нею грошової допомоги, право на отримання якої не виникло б за умови повідомлення потерпілій особі правдивих даних щодо дійсного майнового стану.

Досліджені в ході судового слідства всі докази об`єктивно поєднуються між собою і підтверджують винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченої до вчинення злочинних дій, а покази обвинуваченої щодо не визнання своєї вини суд розцінює, як обраний спосіб захисту, даними з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та покращити своє становище.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлено.

Як особа ОСОБА_6 працездатного віку, виховує та утримує трьох малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (вчинено злочин середньої тяжкості), обставини справи, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого (невизнання вини), відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини, її сімейний та матеріальний стан, суд вважає, що її виправлення можливо без ізоляції від суспільства та обирає покарання, передбачене санкцією частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді штрафу.

Заявлений потерпілою особою позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, і призначити їй покарання у виді сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_6 на користь Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області 56811 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот одинадцять) гривень 03 копійки матеріальної шкоди.

Речові докази: особову справу №674620 одержувача допомоги ОСОБА_6 , яка зберігається в УПСЗН Коростенської РДА Житомирської області залишити в УПСЗН Коростенської РДА Житомирської області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1