КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

16 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав і законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 8 жовтня 2019 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7
за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0007329, внесеному до ЄРДР 20.08.2018 р., ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Журавне Охтирського району Сумської області, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; згідно ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та йому призначене покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.

Також вироком ухвалено про вирішення питань щодо стягнення з ОСОБА_6 процесуальних витрат на проведення експертних досліджень в розмірі 12 766 грн. та долю речових доказів в кримінальному провадженні.

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винуватим в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_8 19.08.2018 року, близько 23 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись вздовж стадіону «Атлет» по вул. Зрошувальній у м. Києві, направлявся до місця свого проживання. Перебуваючи біля стадіону «Атлет» по вул. Зрошувальній у м. Києві на відстані приблизно ста метрів від будинку №3Б ОСОБА_8 побачив ОСОБА_9 та у нього з мотивів раптово виниклої неприязні виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 став наносити численні удари ногами та руками по обличчю та тулубу ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на землю. Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , став наносити потерпілому, який лежав на землі без свідомості численні удари ногами по обличчю та тулубу, спричинивши таким чином останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді травми органів черевної порожнини (крововилив в м`яких тканинах передньої черевної стінки, крововилив в черевну порожнину (3700 мл), крововилив в брижі ободової кишки, в центральному відділі малого сальника та в області печінково - дванадцятипалокишкової зв`язки, розриви області печінково - дванадцятипалокишкової зв`язки, відрив жовчного міхура від ложа, розриви лівої частки печінки і просвіту портальної вени та середньої тяжкості тілесні ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді травми голови (відкритий перелом нижньої щелепи в області лівої гілки, множинні крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови та обличчя, рвані рани та садна обличчя), травми грудної клітини (переломи 6-10 ребер праворуч та 5-9 ребер ліворуч, крововиливи в м`яких тканинах грудної клітини, крововилив в праву плевральну порожнину (150 мл.)).

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, куди був госпіталізований з місця вчинення злочину каретою швидкої медичної допомоги.

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком, адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , уважаючи цей вирок незаконним і необґрунтованим, 07.11.2019 року подала апеляційну скаргу, за змістом якої просить: вирок Дарницького районного суду м. Києва від 8 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати, кваліфікувати його діяння за ст. 123 КК України як Умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого, та призначити йому покарання в межах, передбачених санкцією ст. 123 КК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат ОСОБА_5 зважає на те, що в справі досудовим слідством, яке проводилось з явним обвинувальним ухилом, надані місцевому суду лише непрямі докази, на яких не може ґрунтуватись обвинувачення. Далі звертає увагу апеляційного суду на те, що суд першої інстанції припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, оскільки судове слідство проводилось за наявності явно обвинувального характеру, приймались як належні та допустимі лише матеріали досудового слідства, а саме в тій частині, в якій ними підтверджувалась позиція обвинувачення. Така вибірковість у дослідженні наданих сторонами доказів, на думку апелянта, має ознаки упередженості суду першої інстанції, оскільки не були взяті до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Тому апелянт зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що негативно вплинуло на об`єктивне вирішення питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність правової кваліфікації діяння.

Звертає увагу на те, що при кваліфікації правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, ні органи досудового розслідування, і суд першої інстанції не розглянув можливості іншої кваліфікації дій обвинуваченого, а саме кваліфікаційних ознак статті 123 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність скасувати вирок Дарницького районного суду м. Києва від 8 жовтня 2019 року та закрити кримінальне провадження №0007329 від 20.08.2018 року.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зважає на те, що суд першої інстанції під час вивчення доказів, не прийняв до уваги встановлені факти, не надав можливості підтвердити ті свідчення, які викликали сумніви у обвинувачення та суду, а за власною ініціативою, не опираючись на докази, а лише на припущення встановив показання обвинуваченого надуманими. Вважає, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, містять істотні суперечності, крім того суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновок.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і захисника та просив залишити їх без задоволення, а вирок суду без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і об`єктивно підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які ретельно досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних зібраних і докладно наведених у вироку джерелах доказів:

- показаннях потерпілої ОСОБА_10 , яка будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що ОСОБА_9 являвся її рідним братом. Очевидцем самодії події вона не була, про смерть брата дізналася від сусіда. Її брат уже кілька років підробляє у м. Києві, проблем із законом у нього ніколи не було, він не конфліктний, спитрними напоями не зловживав;
- показаннях свідка ОСОБА_11 , якабудучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що до цих подій обвинуваченого ОСОБА_6 раніше бачила у гуртожитку у якому вона проживає. Того вечора вона разом з подругою ОСОБА_12 йшли у магазин "Їжачок" та біля стадіону побачили 4 хлопців. Підійшовши ближче вона побачила, що на землі лежить чоловік, який важко дихав, не рухався, був без свідомості, із закритими очима, у нього була пробита шия та повний рот крові. ОСОБА_6 стояв над цим чоловіком та наніс йому один удар кулаком в область голови та хотів продовжувати наносити удари, однак ОСОБА_12 почала кричати і його зупинила. При цьому ОСОБА_6 сказав, що цей чоловік викрав у нього телефон і барсертку. По дорозі до місця події людей, які би йшли їй на зустріч, в тому числі втікали вона не бачила;
- показаннях свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що 19.08.2019 року у вечірній час разом зі своєю подругою ОСОБА_14 йшла у магазин "Їжачок". Напівдорозі вона побачила конфлікт, а саме як обвинувачений ОСОБА_6 б`є лежаного чоловіка. Коли вона підійшла безпесередньо до місця події то побачила, що чоловік який лежеть на землі непритомниний, у нього сильно розбите обличчя, а обвинувачений ОСОБА_6 стоїть біля нього та наносить удари, зокрема вона бачила 3 удари ногою в область живота. Вона почала кричати та ОСОБА_6 зупинився. Того вечора обвинувачений перебував у стані алкогольного спяніння та постійно повторював, що у нього викрали телефон та барсетку, хоча невдовзі дістав телефон і телефонував у поліцію. По дорозі до місця події людей, які би йшли їй на зустріч, в тому числі втікали вона не бачила;
- показаннях свідка ОСОБА_15 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що того вечора вій йшов на зустріч з другом та по дорозі почув удари, увімкнув ліхтарик та побачив як обвинувачений ОСОБА_6 б`є якогось чоловіка, який лежав на землі. У потерпілого у цей час було розбите обличчя з носу текла кров і він важко дихав. Він точно бачив як обвинувачений наніс потерпілому мінімум один удар. Людей які би втікали з місця події він не бачив;
- показаннях свідка ОСОБА_16 , якийсуду показав, що разом з другом йшли на зустріч знайомому, по дорозі вони натрапили на сутичку між двома чоловіками. Коли вони підійшли ближче, побачили що потерпілий лежить непритомний, весь в крові, дуже важко дихає. Невдовзі підійшли дві жінки, які почали кричати на обвинуваченого, щоб той припинив бійку та хтось приніс воду, вони з другом почали повертати потерпілого на бік, щоб той не захлеснувся кров`ю. Обвинувачений ОСОБА_6 був п`яний та стверджував, що у нього вкрали сумку. Людей які би втікали з місця події він не бачив;
- показаннях свідка ОСОБА_17 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що з потерпілим вони разом працювали на роботі та проживали в одній кімнаті в гуртожитку. Останній раз він бачив ОСОБА_9 ввечері 19.08.2018 року, останній поставив телефон на зарядку та сказав, що йде у магазин і до закриття гуртожитку повернеться, однак не повернувся. За три години до цього вони разом вживали спиртні напої. Потерпілого може охарактерезувати виключно з позитивної сторони;
- показаннях свідка ОСОБА_18 , якасуду показала, що працює в магазині "Їжачок",який знаходиться неподалік від місця події. Того дня вона заступила на зміну приблизно о 22 годині та будь-яких бійок чи сварок не бачила і не чула. ОСОБА_6 заходив у магазин приблизно 01.30 год. купив пляшку води, та розповів, що йде з райвідділу, що на нього напали та він побив чоловіка, потім йому хтось зателефонував і він пішов;
- показаннях свідка ОСОБА_19 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що працює разом з обвинуваченим, того дня вони разом повертались з роботи та розійшлись приблизно 18-19 годині, останнього може охарактерезувати виключно з позитивної сторони;

- показаннях свідка ОСОБА_20 іОСОБА_21 , яка суду показала, що 19.08.2018 року у неї з ОСОБА_6 була зустріч, вони випили кави, поговорили та приблизно о 22 годині розійшлися на перехресті вулиць Новодарницької та Вересневої. У той день ОСОБА_6 був одягений у штани, футболу також у нього з собою була чорна сумка одягнена через плече, алкогольні напої вони не вживали, запаху спиртного відОСОБА_22 вона не чула, останнього може охарактеризувати виключно позитивно;

- показаннях свідка ОСОБА_23 , який будучи допитаним в судовому засіданні суд показав, що працює інспектором патрульної поліції, та 19.08.2018 року близько 23.00 год. разом із своїм колегою ОСОБА_24 виїжджав на виклик по вул. Зрошувальній. Коли вони приїхали на місце події там знаходився обвинувачений, потерпілий кілька дівчат та хлопців. Обвинувачений повідомив, що на нього напали та забрали гроші і телефон, потерпілий за ознаками схожий на одного із нападників тому він наніс йому тілесні ушкодження, хоча пізніше було встановлено, що у обвинуваченого був із зобою сенсорний мобільний телефон. Потерпілий у цей момент лежав на землі був без свідомості та важко дихав. ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що згодом було підтверджено оглядом за допомогою пристрою "Драгер". Колеги із іншого екіпажу оглядали прилеглу територію та спілкувалися із продавцем магазину "Їжачок", яка повідомила, що ОСОБА_6 у магазин не заходив;

- показаннях свідка ОСОБА_24 , якийсуду показав, що 19.08.2018 року близько 23 години разом із колегою виїжалина виклик. Прибувши на вул. Зрошувальну вони побачили обвинуваченого ОСОБА_22 та протерпілого, який лежав на землі та важко дихав. ОСОБА_6 повідомив, що його побили та забрали гроші - близько 2-3 тисяч гривень і сенсорний мобільний телефон, він побачив потерпілого, зробив висновок, що він є нападником та наніс йому тілесні ушкодження. Молоді хлопці, які були на місці повідомили, що бачили, як ОСОБА_6 бив потерпілого. ОСОБА_6 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, що було підтверджено оглядом за допомогою пристрою "Драгер". Для того, щоб перевірити версію ОСОБА_6 про напад, він оглянув кишені потерпілого, однак там були лише дрібні гроші, кнопочний телефон та бейджик. Крім цього, як пізніше з`ясувалося у громадянина ОСОБА_6 був у наявності сенсорний мобільний телефон;
- показаннях слідчого ОСОБА_25 , якийбудучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 проводив огляд відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, які були на місці події. Розбіжності у датах складення протоколу перегляду відеозапису та наданні диску працівниками патрульної поліції, може пояснити тим, що диск ним був оглянутий 22.10.2018 року і в цей день було складено протокол, однак документальне оформлення передачі цього диску було здійснено 26.10.2018 року;

- показаннях свідка ОСОБА_26 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що працює на посаді лікаря-хірурга у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, однак ні потерпілого ні подій, які мали місце 19.08.2018 року не пам`ятає;
- показаннях експерта ОСОБА_27 , який підтвердив результати проведеної ним в рамках досудового розслідування експертизи трупа ОСОБА_9 та зазначив, що причиною смерті ОСОБА_9 є закрита травма органів черевної порожнини, проявами якої стали розриви печінки та портальної вени печінки з масивною внутрішньочеревною кровотечею і розвитком шоку. Ушкодження у вигляді травми органів черевної порожнини виникнуло у наслідок удару тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею у передньо-задньому напрямку в ділянку лівої підреберної області живота, за ознаками небезпеки для життя має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 . У зв`язку із наведеними тілесними ушкодженнями врятувати потерпілого в умовах медичного закладу не було шансів. Утворення описаних у експертизі тілесні ушкодження шляхом контакту із необмеженою поверхнею (асфальнимим покриттям) виключається;
- даних протоколу огляду місця події від 20.08.2018 року з фототаблицями (т.1 а.п. 71-76);
- протоколі огляду місця події (трупа) від 20.08.2018 року з (т.1 а.п. 68-70);
- висновку експертного дослідження № 723 від 23.08.2018 року (т.1 а.п. 102);
- висновку експерта № 344 від 10.10.2018 року (т.1 а.п. 111-114);

- висновку експертного дослідження № 1912/2 від 02.10.2018 року (т.1 а.п.95-99);
- висновку експерта № 109/1912/2 від 02.10.2018 року (т.1 а.п. 104-105);

- висновку експертного дослідження № 1207 від 17.09.2018 року (т.1 а.п. 100);
- висновку експертного дослідження № 1551 від 23.08.2018 року (т.1 а.п. 101);
- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.08.2018 року (т.1 а.п. 86-87);
- результатах приладу "Драгер" (т.1 а.п. 83-а);

- протоколі перегляду відеозапису від 22.10.2018 року (т. 1 а.п. 143);
- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2019 року (т.1 а.п. 89-90);
- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2019 року (т.1 а.п. 91-92);
- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2019 року (т.1 а.п. 123-124);
- даних протоколу огляду місця події від 12.10.2018 року з фототаблицями (т.1 а.п. 125-129);
- протоколі огляду предмету від 12.10.2018 року (т.1 а.п. 130-132);

- даних протоколу слідчого експеременту з додадком від 24.10.2018 року (т. 1 а.п.139);
- висновку судово-психіатричного експерта № 623 від 20.09.2018 року (т.1 а.п. 108-109).

При вирішенні питання про достатність доказів, установлених під час змагального судового розгляду, для визнання особи винуватою суди мають керуватися приписами частин 2 та 4 ст. 17 КПК, згідно з якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Така позиція узгоджується з приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом повинно бути доведено всі обставини, які в силу ст. 91 КК належать до предмета доказування та мають правове значення для правильної кваліфікації діяння.

Вирішення таких питань має бути здійснено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення та захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, було спростовано фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Крім того, про стандарт доказування "поза розумним сумнівом" неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

При цьому з оскаржуваного вироку убачається, що згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі чого дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні. Такий висновок суд належним чином детально обґрунтував у прийнятому рішенні.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції під час вивчення доказів, не прийняв до уваги встановлені факти, не надав можливості підтвердити ті свідчення, які викликали сумніви у обвинувачення та суду, а за власною ініціативою, не опираючись на докази, а лише на припущення встановив показання обвинуваченого надуманими, у зв`язку з чим висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, містять істотні суперечності, колегія суддів уважає об`єктивно необґрунтованими і вкрай неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються комплексом наведених у судовому вироку доказів, є надуманими, неконкретними та висунутими ним з метою підтримання будь-яким чином обраної позиції захисту. При цьому всі наведені у вироку докази зібрані в стадії досудового розслідування та під час судового розгляду провадження судом першої інстанції, які покладені ним в основу обвинувального вироку, отримані, досліджені, перевірені та оцінені відповідно до вимог КПК України та нічим не знеславлені.

Разом з цим, є неспроможними доводи сторони захисту про те, що наслідки у виді отримання потерпілим тяжкого тілесного ушкодження настали у зв`язку з протиправною поведінкою останнього, яка викликала у ОСОБА_6 стан сильного душевного хвилювання, а тому в його діях, як вважає захисник, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і, отже, його дії підлягають кваліфікації за ст. 123 КК України.

Відповідно до положень кримінального закону суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за вказаною статтею є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

Сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого, що протікає швидко та бурхливо і певною мірою знижує здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто заподіяв потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до матеріалів провадження в ході судового слідства було встановлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс численні удари ногами та руками по обличчю та тулубу ОСОБА_9 , спричинивши таким чином останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Згідно з висновком експерта від 21.08.2018 року під №1912/2 потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми голови (відкритий перелом нижньої щелепи в області лівої гілки, множинні крововиливи в м`яких тканинах волосяної частини голови та обличчя, рвані рани та садна обличчя); - травми грудної клітки (перелом 6-10 ребер праворуч та 5-9 ребер ліворуч, крововиливи в м`яких тканинах грудної клітки, крововилив в праву плевральну порожнину (150 мл)); - травми органів черевної порожнини (крововилив в м`яких тканинах передньої черевної стінки, крововилив в черевну порожнину (3700 мл), крововилив в брижі ободової кишки, в центральному відділі малого сальника та в області печінково-дванадцятипалокишкової зв`язки, розриви печінково-дванадцятипалокишкової зв`язки, відрив жовчного міхура від ложа, розриви лівої частини печінки та просвіту портальної вени), а також сліди проведених оперативних втручань та медичних маніпуляцій (лапаротомії, торакоцентеза, ін`єкцій), зміни з боку внутрішніх органів (порушення реологічних властивостей крові з нерівномірним слабким кровонаповненням артерій органів, морфологічні ознаки респіраторного дистрес-синдрому в легенях, шунтування кровотока в нирці з ознаками некронефрозу, деліпідізація в наднирнику, білкова дистрофія кардіоміоцитів. Поранення виникло від удару тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею у передньо-задньому напрямку в ділянку лівої підреберної області живота, за ознаками небезпеки для життя має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

До того ж, як убачається з показань ОСОБА_6 , які він давав у ході судового розгляду в суді першої інстанції, він не заперечував факт його місцезнаходження на місці вчинення злочину в час його вчинення, наявності конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 та нанесенні останньому кількох ударів руками.

Факт нанесення ударів обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 підтвердили свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_28 та ОСОБА_15 .

Сукупність об`єктивних обставин, установлених судом, характер дій засудженого не дають підстав вважати, що ОСОБА_6 був у стані сильного душевного хвилювання, який настав раптово та зменшив його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що ОСОБА_9 вчинив саме таке протизаконне насильство, яке могло раптово викликати у засудженого стан сильного душевного хвилювання.

Крім того, посилання сторони захисту про те, що місцевий суд не досліджував питання про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 , є необґрунтованим, оскільки судом з`ясовано всі необхідні складові інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням положень кримінального закону колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України і вважає таку кваліфікацію правильною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для зміни чи скасування судовогорішення місцевого суду, апеляційний суд не встановив, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 8 жовтня 2019 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0007329, внесеному 20.08.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, залишити без змін.

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав і законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , та обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_29 ОСОБА_30 ОСОБА_31 г н а т о в