ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/2871/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/818/266/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

законного представника - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Барвінківського районного суду Харківської областівід 25 квітня 2019 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 2 курсу Ізюмського регіонального центру професійної освіти,-
визнано винним та засуджено:

-за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

-за ч. 1 ст. 309 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавленя волі стрком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_9 визнано винним у тому, що він в ніч на 17 липня 2018 року, більш точного часу встановити не видалось можливим, маючи умисел, спрямований на викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, повторно, ОСОБА_9 через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки, впевнившись, що його дії ніким помічені не будуть, таємно викрав глибинний насос «Sprut QJD 112-0.55», вартістю 3271,27 грн., пластикову бочку ємкістю 50 л, вартістю 103 грн., та 120 кг лому чорного металу, вартістю 750 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 2254/18 від 07.08.2018, на загальну суму 4124,27 грн., після чого залишив місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме: вироби з металу продав, а пластикову бочку залишив для власних потреб. Виручені кошти він витратив на власні потреби.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_9 влітку 2018 року на околиці м. Ізюм, більш точного часу та місця встановити не видалось можливим, зірвав стебла дикорослої рослини коноплі, тим самим, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року, діючи умисно та протиправно, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною вагою 310,46 грам, без мети збуту, для особистого вживання шляхом куріння, який переніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом висушування та подрібнення незаконно, без мети збуту, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, частину якого вжив шляхом куріння, а частину, що залишилася, продовжував незаконно зберігати за вищевказаною адресою без мети збуту до 25.07.2018 року.
25.07.2018 року о 19 годині 10 хвилин, в ході обшуку будинку та надвірних споруд на території домоволодіння АДРЕСА_1 , співробітники поліції виявили та вилучили вищевказану речовину, яка, згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 3/12-652 від 08.08.2018 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною вагою, в перерахунку на суху речовину 310,46 грам, яку неповнолітній ОСОБА_9 незаконно придбав, виготовив і зберігав за вищевказаною адресою для особистого вживання, без мети збуту. Крім того, в ході обшуку вказаного домоволодіння у неповнолітнього ОСОБА_9 виявили та вилучили дві деформовані пластикові пляшки, на внутрішніх поверхнях яких виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс та екстракт канабісу, масою, в перерахунку на суху речовину 0,061г та 0,072 грами.
В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок щодо нього скасувати, оскільки він постановлений за відсутністю його законного представника ОСОБА_7 , чим були порушені його права як неповнолітнього. Водночас зазначе про те, що призначене судом покарання є дуже суворим, у зв`язку з чим просить постановити законне рішення та застосувати до нього положення ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_8 та законного представника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.

Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який навчався на 2 курсі Ізюмського регіонального центру професійної освіти, проживає з матір`ю і дідусем, за місцем проживання і навчання характеризується посередньо, перебуває на обліку у ювенальній превенції СП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, на обліку у лікаря психіатра і лікаря - нарколога не перебуває.
Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування завданих потерпілому збитків шляхом повернення частини викраденого майна, та те, що він є неповнолітнім, а обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 скоїв тяжке та середньої тяжкості злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років; перебуває на обліку у ювенальній превенції СП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області.
Щодо висновку досудової доповіді начальника Ізюмського міськрайонного відділу філії ДУ центр пробації в Харківській області про обвинуваченого, який міститься в матеріалах справи, то його висновки є суперечливими, оскільки орган пробації вказує про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, однак при цьому зазначає про проблеми з контролем поведінки мати не має впливу на поведінку сину; негативне ставлення до навчального закладу та навчання; погані стосунки з вчителями часто обманює класного керівника та майстра виробничого процесу; низька успішність, часта відсутність; активного інтересу до навчання не виявляє, має багато пропусків занять без поважних причин; має знайомих, які притягувались до кримінальної відповідальності.
На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо доводів обвинуваченого про порушення його прав у зв`язку з постановлення вироку за відсутністю його законного представника ОСОБА_7 , то вони є необґрунтованими, оскільки ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року було задоволено клопотання прокурора про заміну законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 у зв`язку з її неявкою без поважних причин та призначено законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 - представника органу опіки і піклування Барвінківської районної державної адміністрації, співробітника служби у справах дітей, педагога ОСОБА_11 , за участю, якої був постановлений вирок (а.с.141-142, 157, 161).
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Барвінківського районного суду Харківської областівід 25 квітня 2019 рокуу відношенні ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: