Справа № 301/245/20
У Х В А Л А
про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою

"11" лютого 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження, що внесене 14 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001142 відносно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білки, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, розлученого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 14 грудня 2019 року близько 04.00 години, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння та керуючи у темну пору доби технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT SYNGRO» сірого кольору, номерний знак Чеської Республіки « НОМЕР_1 », рухаючись в межах населеного пункту по вул. Центральна в с. Луково, Іршавського району, в напрямку з с. Приборжавське Іршавського району, за наявності мокрого дорожнього покриття, не вибравши безпечної швидкості руху, проїжджаючи біля кафе «Лаванда», що по вул. Центральна, 28 в с. Луково, Іршавського району, де дорога повертає праворуч, для забезпечення безпеки дорожнього руху, не приділив належної уваги ситуації на дорозі, не переконався, що його дії будуть безпечними, не впорався з керуванням керованим ним автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху з подальшим виїздом за межі проїзної частини дороги, де допустив зіткнення з будівлею автобусної зупинки, чим грубо порушив вимоги пунктів 2.3(б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобіль відкинуло на берег річки «Боржава», де зіткнувся з ростучим там деревом породи «Горіх».

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир даного автомобіля - неповнолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №122 від 23.01.2020 року кваліфікуються як: легкі тілесні ушкодження з незначними скороминучими наслідками тривалістю не більше як 6 днів; легкі тілесні ушкодження з розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня; тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я більше 21 дня; а також тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення. Між виявленими на трупі ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями та настанням її смерті прослідковується прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Причиною смерті ОСОБА_7 стала комбінована відкрита черепно-мозкова травма та закрита травма грудей, черева: відкриті багатоуламкові переломи кісток склепіння та основи черепа та усіх кісток обличчя, тяжкий забій головного мозку з субарахноїдальним крововиливом, забій легенів та розрив правої легені з двобічним гемотораксом, розрив печінки з геміперитонеумом, що призвело до розвитку травматичного шоку.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3(б), 12.1, 12.4 ПДР України, знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою cлідчого судді Іршавського районного суду від 20 грудня 2019 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.01.2020 року.

Ухвалою cлідчого судді Іршавського районного суду від 16 січня 2020 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.02.2020 року.

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на шістдесят днів, просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, він може переховуватися від суду, незаконного впливати на потерпілу та свідків, чим перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інший злочин. Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт вважав безпідставним, вважаючи, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Представник потерпілої ОСОБА_9 не заперечував проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважали, що ризики визначені ст. 177 КПК України, відсутні, тому підстав продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою нема. Подали клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків, оскільки вважали, що вказаний запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявлених клопотань про продовження запобіжного заходу та зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Ухвалою cлідчого судді Іршавського районного суду від 20 грудня 2019 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.01.2020 року, а ухвалою від 16 січня 2020 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.02.2020 року.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З доданих документів вбачається, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину, мати потерпілої ОСОБА_10 подала до суду заяву, в якій зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Однак, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Згідно обвинувального акту, злочин ОСОБА_4 скоєно у стані наркотичного сп`яніння. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир даного автомобіля - неповнолітня ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла.

Враховуючи, що судове слідство по даній справі не проведено, потерпіла та свідки в судовому засіданні ще не допитані, отже, на думку суду, і надалі наявні ризики, визначені ст.177 ч.1 п.п. 1 та 3 КПК України, тобто обвинувачений може переховуватися від суду та незаконного впливати на потерпілу та свідків, чим перешкоджати кримінальному провадженню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає як тяжкості злочину, так і особі обвинуваченого.

Оскільки ризики, передбачені ст. 177 ч.1 п.п. 1, 3 КПК України, не зменшилися, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підставним і таким, що підлягає задоволенню. У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який суд вважає відмовити, оскільки, на думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе у повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 315, 392 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Білки, Іршавського району, мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 квітня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуюча : ОСОБА_1