У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Біла Церква Київської області кримінальне провадження №0001688, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.06.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курськ Російської Федерації, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, працюючої продавцем продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

представник потерпілого: ОСОБА_5

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачена: ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

Так, з урахуванням зміненого в суді обвинувачення, ОСОБА_7 , будучи безробітною 05.10.2018. з метою пошуку роботи звернулась до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з цим, згідно з наказом НТ № 181012 від 12.10.2018 ОСОБА_8 , надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю на підставі ч. 2, 3 ст. 22, п. 3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ч. 1 ст. 43 закону України «Про зайнятість населення».

При цьому, ОСОБА_7 ознайомлено із положеннями Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Крім того, при заповненні бланку заяви про надання статусу безробітного від 05.10.2018, ОСОБА_8 зазначено, що вона ніде не навчається, не отримує пенсію, не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не зареєстрована як фізична особа-підприємець та не отримує інших доходів, передбачених діючим законодавством та поставлено підпис. Також нею зазначено своє останнє місце роботи ПП фірма «Гренада» та вказано дату припинення зайнятості - 29.01.2013 на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, звільнення в разі прогулу.

Особисті дані, які надано ОСОБА_7 до центру зайнятості, внесені фахівцями зазначеної установи в особову справу безробітного №00024, яка створена за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_7 призначена допомога по безробіттю, виплата якої розпочалась з 09.10.2018 шляхом перерахування коштів на особистий рахунок останньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про зайнятість населення», допомога по безробіттю особам, які звільнилися з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин, призначається відповідно до частин першої та другої цієї статті, і її виплата починається з 91-го календарного дня.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

При цьому, при заповненні бланку заяви про надання статусу безробітного від 05.10.2018, ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, призначеними для виплат соціальної допомоги по безробіттю, шляхом обману, будучи повідомленою працівниками Білоцерківсього міськрайонного центру зайнятості про вищезазначені норми законодавства, приховала від працівників Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості інформацію про те, що перебувала в трудових відносинах із ФОП ОСОБА_9 в період з 12.07.2018 по 31.07.2018, а також підставу свого звільнення згідно ст. 38 КЗпПУ - за власним бажанням,що стало підставою для здійснення їй виплат допомоги по безробіттю починаючи не з 91-го дня, тобто з моменту реєстрації та надання їй статусу безробітної 05.10.2018, тобто з 04.01.2019

У зв`язку із умисним приховуванням ОСОБА_8 вказаної інформації, виплати допомоги по безробіттю почали здійснюватись їй з 09.10.2018.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 було безпідставно перераховано на особистий рахунок за період з 09.10.2018 по 13.12.2018 грошові кошті в загальній умі 894,96 грн., виділені з державного бюджету у вигляді допомоги по безробіттю, якими остання умисно, самовільно, всупереч установленому законом порядку розпорядилася, чим заподіяла значної шкоди державним інтересам.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 підпадають під кваліфікацію за ст. 356 КК України, за ознаками самовільного, супереч установленому законом порядку, вчиненні будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника (самоправство).

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні надала суду заяву, згідно якої остання відмовляється від обвинувачення та просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, мотивуючи тим, що повністю примирились із обвинуваченою ОСОБА_7 і не мають до неї жодних матеріальних та моральних претензій, остання шкоду, завдану кримінальним правопорушенням відшкодувала. На підтвердження заявленого клопотання, надала відповідну заяву, в якій остання просить суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку з їхнім примиренням.

Представник потерпілого наполягала, що її відмова від обвинувачення є добровільною і не пов`язана з тиском на неї з боку будь-яких осіб.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою провину в судовому засіданні визнала, фактичні обставини не оспорювала, просила закрити провадження та звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Отже, обвинувачена ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_5 під час судового розгляду справи наполягали на закритті кримінального провадження у зв`язку з примиренням.

Вислухавши клопотання представника потерпілого, з`ясувавши думку прокурора, яка не заперечувала проти закриття кримінального провадження з підстав зазначених представником потерпілого, а також враховуючи позицію обвинуваченої, яка не заперечувала проти задоволення клопотання представника потерпілого, а обвинувачена в судовому засіданні щиро каялася, вину визнала у повному обсязі, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням відшкодувала, суд проаналізувавши та зіставивши клопотання представника потерпілого з вимогами КПК України, приходить до наступного висновку.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ст. 356 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості та згідно з вимогою УІТ, остання раніше не судима, а також в судовому засіданні досліджені матеріали, які характеризують особу обвинуваченої, та встановлено, що ОСОБА_7 має офіційне місце роботи, де характеризується позитивно, повністю відшкодувала потерпілому шкоду завдану внаслідок вчинення злочину.

Отже, вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із примиренням такої з потерпілим та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, щиро розкаялася у вчиненому, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням відшкодувала, та враховуючи думку представника потерпілого, яка в судовому засіданні просила звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності та зазначила, що будь-яких претензій матеріального й морального характеру до останньої не має та проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Суд впевнився, що примирення з боку представника потерпілого стало результатом його добровільного волевиявлення.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті (у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Оскільки, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 надала згоду на закриття кримінального провадження з вказаних підстав, суд вважає можливим звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 370, ст. 372 КПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001054, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.04.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

СуддяОСОБА_1