УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000031 від 08.02.2019 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 16.06.20 р. надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000031 від 08.02.2019 р. за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що 09.04.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , знайдено тіло ОСОБА_5 1937 р.н. без явних ознак насильницької смерті. Згідно відомостей Київського міського Бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі довідки Житлово будівельного кооперативу «Науковий робітник» № 40 від 27.05.1992. Однак, відповідно до даних Реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана квартира перебуває у власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва № 20 від 08.01.2019 р. посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 . До того, право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 2245 від 17.09.2008, зареєстрованого реєстратором ДП «Сетам» ОСОБА_8 14.06.2018 р.

Тобто, через 2 місяці після смерті ОСОБА_5 до Реєстру речових прав внесено відомості про договір 10-ти річної давнини. Крім того, відповідно до інформації з реєстру речових прав на нерухому майно на вказану квартиру приватним виконавцем Львівської обл. ОСОБА_9 було накладено арешт від 20.07.2018 р., який за дві години до переоформлення квартири з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 тим же приватним виконавцем скасовано.

Вказане свідчить про заволодіння квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 000) шахрайським шляхом з використанням підроблених документів.

13.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України.

Санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до висновку про вартість майна станом на 29.08.2018 р. ринкова вартість незаконно набутої у власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 10 191 000 грн.

Відповідно до інформації Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності від 14.02.1997 за № НОМЕР_1 .

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч.2 ст.172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Вивчивши матеріали клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 08.02.2019 р. за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України.

13.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі свідоцтва про право власності від 14.02.1997 за № НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 ) з забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя