Справа № 953/3972/20
н/п 1-кс/953/4878/20
"09" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
заявника - адвоката ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,
встановив:
В обґрунтування клопотання посилався на те, що відпала потреба в застосуванні такого заходу забезпечення доказів в кримінальному провадженні, оскільки стало відомо про перекваліфікацію злочину у межах кримінального провадження з ч. 2 ст. 206-2 КК України на ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Заявник в судовому засіданні підтримав подане клопотання.
Представник потерплого та цивільного позивача по кримінальному провадженню - Азово-Черноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи клопотання не обґрунтованим та передчасним (письмові заперечення додані до матеріалів справи).
Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на здійснення до теперішнього часу досудового розслідування у кримінальному провадженню та можливість невідомими особами реалізувати арештоване майно.
Накладено арешт на нежитлові приміщення третього поверху № 1-6, 8-20, літ. «А-3», загальною площею 357,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 96, та перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева».
Накладено заборону розпоряджатися та користуватися ТОВ «Фінансова компанія «Женева» зазначеними нежитловими приміщеннями та на час проведення досудового розслідування нежитлові приміщення передані на відповідальне зберігання Азово-Чорноморській інвестиційній компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.05.2020 р., ухвала Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2020 р. про накладення арешту на зазначені нежитлові приміщення залишена без змін.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування…, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту з майна.
Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді від 13.03.2020 р. при розгляді клопотання про арешт майна, не змінилися, а саме: нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 96, які з 06.03.2020 р. перебувають у власності ТОВ «Фінансова компанія «Женева», відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто є об`єктом кримінально протиправних дій; вказані нежитлові приміщення мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій.
Заявником не доведена необхідність скасування застосованого судом арешту на нежитлові приміщення в рамках кримінального провадження, оскільки на думку слідчого судді наявні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Посилання заявника на здійснення перекваліфікації кримінального провадження, на думку слідчого судді не може бути самостійною підставою для скасування накладеного арешту ураховуючи, що досудове розслідування продовжується і кваліфікація не може вважатися остаточною до його завершення і повного встановлення обставин справи.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1