Справа № 165/843/20 Провадження № 1-кп/165/235/20 q НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м.Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000039 від 13 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.189 КК України, суд

встановив:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в порядку ч.2 ст.303 КПК України, звернувся у підготовчому засіданні зі скаргою на дії прокурора Прокуратури Волинської області ОСОБА_6 та слідчого управління ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яку обґрунтовує тим, що 25 березня 2020 року слідчим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000039 був складений обвинувальний акт. Після чого, о 12 год. цього ж дня, не повідомивши захисників ОСОБА_5 чи ОСОБА_8 про дату, час та місце проведення процесуальних дій, слідчий і прокурор прибули в Маневицьку виправну колонію №42, де незважаючи на неодноразові заяви ОСОБА_4 про необізнаність у вчинюваних щодо нього дій і не розуміння їх значення та наслідків, ігноруючи бажання підозрюваного реалізувати своє право на захист, слідчий вчинив дії передбачені ст.290 КПК України, а прокурор відразу повідомив останньому про вручення йому обвинувального акту від 25 березня 2020 року та клопотання про продовження строку тримання під вартою від 24 березня 2020 року. Лише 26 березня 2020 року захисникам ОСОБА_5 та ОСОБА_9 були вручені копія обвинувального акта від 25 березня 2020 року та копія клопотання судді Нововолинського міського суду про продовження строку тримання під вартою. Такі дії слідчого і прокурора від 24-25 березня 2020 року є грубим порушенням норм чинного законодавства. Прокурор ОСОБА_6 , здійснюючи перешкоди у забезпеченні права на законне оскарження поцесуального рішення слідчого судді, яким тимчасово обмежувалося право особи на свободу, 24 березня 2020 року подав до Нововолинського міського суду клопотання про продовження ОСОБА_4 строку гримання під вартою. В подальшому, 25 березня 2020 року слідчим ОСОБА_7 в місті Луцьку був складений обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, до якого внесені відомості про ухвали апеляційного суду на тимчасове обмеження конституційних прав та свобод громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , після чого, обвинувальний акт був затверджений прокурором ОСОБА_6 . Того ж 25 березня 2020 року, але вже після 12 години, слідчий ОСОБА_7 в кімнаті короткострокових побачень Маневицької ВК №42, яка не обладнана для проведення процесуальних дій, не виконавши вимог ч.2 ст.20 КПК України, про роз`яснення підозрюваному, обвинуваченому його права на захист та не забезпечивши права на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним захисника(ів), намагався вручити (відкрити) додаткові матеріали кримінального провадження, які раніше відкриті не були. У зв`язку з істотним порушенням вимог ст.20 КПК України, просить суд визнати дії прокурора ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_7 , що мали місце 25 березня 2020 року неправомірними.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_15 в порядку ч.2 ст.303 КПК України, подав до суду скаргу, в якій просив визнати дії слідчих СУ ГУНП Волинськой області, прокурорів у кримінальному провадженні №0000039 від 13 травня 2019 року такими, що порушують права на захист його підзахисного ОСОБА_4 , та що позбавляють його можливості збирати та подавати докази його невинуватості. Скаргу обґрунтовує тим, що під час проведення досудового розслідування слідчим не було забезпечено ОСОБА_4 право на захист, не надано можливості реалізувати права останнього на оскарження рішення слідчого. Розслідування кримінального провадження слідчим проводилося упереджено та всупереч діючим норм КПК України.

У підготовчому засіданні захисник ОСОБА_5 просив задоволити його скаргу та скаргу ОСОБА_15 .. Зазначив, що прокурор та слідчий грубо порушили право ОСОБА_4 на захист, обвинувальний акт вручався останньому в кімнаті побачень Маневицької ВК, тобто в неналежному для цього місці, при врученні обвинувального акту та додатків ОСОБА_4 , були порушені вимоги КПК України, а тому вважає, що є достатньо підстав для задоволення їх скарг.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 скарги захисників підтримав і просив їх задоволити.

Прокурор у підготовчому засіданні зазначив, що розписки про вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захисникам долучені до обвинувального акту і сама відсутність захисника при врученні обвинувального акту ОСОБА_4 не вказує на порушення процесуальна права на захист підозрюваного. Розписки у ОСОБА_4 під час вручення обвинувального акту прокурор не міг відібрати, оскільки останній в категоричній формі заперечував підписувати будь-які документи, однак такий факт підтверджується та зафіксований відеоматеріалами, що долучені до матеріалів справи. Щодо скарги захисника ОСОБА_15 зазначив, що усі необхідні слідчі дії було проведено, п.2, п.3 прохальної частини скарги є передчасними, зважаючи на стадію підготовчого судового провадження, а тому клопотання захисників є безпідставними, тому просить відмовити у їх задоволенні.

Суд вирішуючи скарги сторони захисту, бере до уваги наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.293 КПК України копія обвинувального акта та копія реєстру матеріалів досудового розслідування вручаються підозрюваному не залежно від того, вручені чи не вручені ці копії захиснику.
Відповідно до частини четвертої ст.291 КПК України до обвинувального акту додаються розписки підозрюваного про отримання копії даного документа та копії реєстру матеріалів досудового розслідування.
У випадку явного ухилення обвинуваченого від реалізації зазначених прав, його позиція не є перепоною для подальшого здійснення кримінального провадження.
Крім того, кримінальний процесуальний закон не надає органу досудового розслідування прав для примусового вручення означених документів та відібрання розписок, а відтак фактична пропозиція надана органами досудового розслідування стороні захисту їх отримати та можливість підозрюваному належним чином реалізувати вищевказані права свідчить про виконання органами слідства вимог ст.291 КПК України, в цій частині.
Згідно матеріалів кримінального провадження та відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, вбачається, що прокурор, здійснивши виїзд до місця утримання ОСОБА_4 , намагався вручити останньому копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, проте останній відмовився отримувати вказані документи, обґрунтовуючи це юридичною необізнаністю. Тобто, обов`язок щодо виконання дій по врученню ОСОБА_4 обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та відкриття додаткових матеріалів стороною обвинувачення виконано, а ОСОБА_4 , відмовившись від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування діяв на свій розсуд.

При цьому, факт отримання ОСОБА_4 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування за відсутності його захисника (адвоката) жодним чином не пов`язане із порушенням його процесуального права на захист, оскільки при цій процесуальній дії ОСОБА_4 жодним чином особисту позицію у кримінальному провадженні не висловлює. Діючий КПК України не передбачає обов`язкової спільної одночасної участі підозрюваного та його захисника при врученні їм копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд, звертає увагу на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування фактично як обвинувачений так і його захисники отримали. Розписки захисників про отримання цих документів долучені до обвинувального акту, а можливості відібрати аналогічну розписку у обвинуваченого не було, що підтверджується відеозаписом.

Тому твердження захисників про те, що ОСОБА_4 не пред`являлось обвинувачення у встановленому законом порядку у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є безпідставними. Відповідно до ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Так, із матеріалів кримінального провадження убачається, що відповідно до вимог ст.290 КПК слідчий, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, намагався відкрити доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному, від чого останній відмовився.

Тобто обвинувачений відповідно до вимог ч.1 ст.26 КПК на власний розсуд використав надане йому статтями 290, 293 КПК України право, відмовившись отримувати доступ до матеріалів досудового розслідування та копії обвинувального акта.

Враховуючи таку процесуальну поведінку сторін кримінального провадження суд вважає, що стороною обвинувачення дотримано положень ст.290 КПК України на стадії закінчення досудового розслідування.

Оскільки ОСОБА_4 у встановленому законом порядку отримав статус обвинуваченого, тому є безпідставними твердження захисників про невідповідність або незаконність подальших дій як прокурора так і слідчого, зокрема щодо подачі до суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу.

Помилкове зазначення дат у супровідному листі адресованому на ім`я начальника Маневицької ВК №42 про вручення копії обвинувального акта, додатків до нього ОСОБА_4 та у клопотанні про продовження останньму запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд до уваги не бере, оскільки такі помилки на думку суду є механічними і не суттєвими.

Відтак доводи захисника у скарзі не ґрунтуються на вимогах закону, КПК України не передбачає необхідності вручення обвинувального акту за присутності захисника та в певному місці, ОСОБА_4 отримав статус обвинуваченого, тому твердження захисника ОСОБА_5 суд вважає помилковими, а тому у задоволенні його скарги відмовляє.

Скарга захисника ОСОБА_15 до задоволення не підлягає, оскільки бездіяльність слідчих та прокурорів, відмова слідчих щодо проведення слідчих (розшукових) дій зазначених у скарзі ОСОБА_15 відносяться до ч.1 ст.303 КПК України і можуть бути оскаржені лише слідчому судді на стадії досудового розслідування, і не можуть бути предметом розгляду судом у підготовчому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.303 КПК України. Крім того вимоги викладені у п.2, п.3 вищезазначеної скарги до задоволення не підлягають у зв`язку з їх передчасністю, враховуючи стадію підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.292, ст.293, ч.2 ст.303 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про визнання дій прокурора ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_7 , неправомірними, відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_15 на дії слідчих СУ ГУНП Волинськой області, прокурорів у вищевказаному кримінальному провадженні щодо відмови у проведення слідчих (розшукових) дій, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1