Провадження: № 1-кп/484/240/20
Справа: № 484/430/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Грушівка Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, неперебуваючого на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , згідно обвинувального акту раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
у відсутність потерпілої - ОСОБА_5 (згідно заяви)
ВСТАНОВИВ:
23.01.2020 року о 03:15 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив повз територію домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за адресою в АДРЕСА_2 . В цей момент ОСОБА_3 вирішив незаконно проникнути до господарської будівлі (сараю), що розташована за вказаною адресою з метою лягти там спати.
Виконуючи задумане, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через відчинене вікно проник всередину господарської будівлі, далі смикнув ручку дверей до підвального приміщення, таким чином відчинив їх та незаконно проник до іншого володіння потерпілої (господарської будівлі) проти її волі. Своїми злочинним діями ОСОБА_3 порушив конституційне право ОСОБА_5 на недоторканість її житла, гарантоване ст. 30 Конституції України, відповідно до якої, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за мотивованим рішенням суду.
Потерпіла ОСОБА_5 в цей час знаходилась у своєму будинку та почувши гуркіт вийшла на двір, оглянувши господарське приміщення вона виявила там ОСОБА_3 та вигнала його з приміщення.
Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у повному обсязі, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що дійсно ним було вчинено злочин у відповідний час, дату, місці, спосіб та за відповідних обставин. У вчиненому щиро розкаюється.
Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування, які підтверджують його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, добровільність його позиції не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, керуючись ст. 325 КПК України, суд вирішив проводити судовий розгляд без участі Потерпілої ОСОБА_5 ..
Проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України. Характер дій ОСОБА_3 встановлених судом, свідчать про умисний характер його дій, направлений на незаконне проникнення до житла.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ст. 12 КК України, який є злочином невиликої тяжкості, обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкрімінуємого йому злочину, щиро розкаявся, не судимий, за місцем його тимчасового проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Санкція ч.1 ст. 162 КК України є альтернативною та за вчинений злочин винному може бути призначено покарання у виді штрафу, виправних робіт або обмеження волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 не працював, немає постійного доходу, а покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого (ст. 57 КК України), тому суд не призначає покарання обвинуваченому у виді штрафу та виправних робіт.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу винного, суд дійшов висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, яке є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і відсутні підстави для звільнення його від призначеного покарання з випробуванням та призначення покарання на підставі ст. 69 КК України..
Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

До набрання вироком законної сили суд, не вбачає підстав обирати ОСОБА_3 запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: