Провадження №11-сс/801/422/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2020 року клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє до 20:26 год. 03 серпня 2020 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 03 серпня 2020 року.
Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040,00 грн. (сорок дві тисячі сорок), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, а саме з м. Жмернинка Вінницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, службовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області за винятком випадків проведення слідчих дій з одночасною участю підозрюваного та зазначених вище осіб.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду.

Згідно клопотання слідчого ОСОБА_7 , який обіймає посаду головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, усвідомлюючи своє службове становище та важливість посади, керуючись мотивом систематичного отримання неправомірної вигоди, у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив у попередню змову з ОСОБА_10 , який обіймає посаду заступника начальника Управління начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, тобто обіймає посаду, яка у відповідності до абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» відноситься до посад категорії «Б», оскільки ОСОБА_10 є заступником керівника державного органу, юрисдикція якого поширюється на одну з областей та згідно з п. 2 Примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, які у подальшому розробили злочинний план спільних дій, спрямованих на вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, що здійснюють вантажні перевезення та подальший розподіл злочинно набутого майна між собою.
05.06.2020 приблизно о 20:02 год., перебуваючи у службовому відрядженні, на стаціонарному посту для здійснення габаритно-вагового контролю, розташованому за адресою: вул. Набережна-Корчуватська, м. Київ, реалізуючи свій злочинний умисел та виконуючи заздалегідь спланований алгоритм дій, після зупинки вантажного транспортного засобу марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 (Російська Федерація) під керуванням громадянина Республіка Молдова ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходження вагового контролю, ОСОБА_10 наказав ОСОБА_11 прослідувати до службового автомобіля марки «Opel», моделі «Movaro», д.н.з. НОМЕР_2 , де також знаходився ОСОБА_7 .. Перебуваючи у вказаному автомобілі, ОСОБА_10 висловив на адресу ОСОБА_11 вимогу надати йому дозвіл на в`їзд та рух територією України вантажного транспортного засобу у міжнародному автомобільному сполученні, після чого, усвідомлюючи, що у у зазначеному документі в графах «вантажопідйомність - 32300 тон», і «власна маса 9700 тон» відсутність роздільних знаків, що призводить до вираження маси у кілограмах є технічною помилкою, а не дійсним правопорушенням, маючи на меті отримання неправомірної вигоди, використовуючи надану йому владу повідомив ОСОБА_11 про те, що під час митного контролю його буде притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 2000 гривень, однак, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій повідоми, використовуючи надану владу та авторитет займаної посади перед громадянином іншої держави, створивши обстановку неможливості ухилення від надуманої адміністративної відповідальності, висловив вимогу ОСОБА_11 сплатити штраф на місці на у вдвічі меншому розмірі, на що ОСОБА_11 погодився, однак повідомив, що може сплатити лише 800 гривень та передав їх ОСОБА_10 . У подальшому, продовжуючи реалізацію спільно розробленого злочинного плану, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 залишив службовий транспортний засіб, а ОСОБА_7 взяв грошові кошти у сумі 800 гривень та поклав їх до чорної сумки з метою подальшого розподілу з ОСОБА_10
06.06.2020 приблизно о 20:08 год., перебуваючи у службовому відрядженні, на стаціонарному посту для здійснення габаритно-вагового контролю, розташованому за адресою: вул. Набережна-Корчуватська, м. Київ, реалізуючи свій злочинний умисел та виконуючи заздалегідь спланований алгоритм дій, було зупинено вантажний транспортний засіб марки DAF, днз. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12 з метою проведення вагового контролю в результаті якого виявлено 200 кг понаднормового навантаження на задню вісь зазначеного транспортного засобу. Водночас, переслідуючи мету повторного отримання неправомірної вигоди, реалізуючи попередньо обумовлений з ОСОБА_7 злочинний план дій, замість виконання визначених положенням про Укртрансбезпеку обов`язку щодо складення відповідного акту виявленого правопорушення, наказав ОСОБА_12 іти до службового автомобіля марки «Opel» моделі «Movaro» д.н.з. НОМЕР_2 у якому знаходився ОСОБА_7 .
Перебуваючи поблизу зазначеного транспортного засобу, після недовготривалої розмови з ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , переслідуючи мету повторного отримання неправомірної вигоди шляхом зловживання владою, реалізуючи заздалегідь обдуманий з ОСОБА_10 план дій, висловив на адресу ОСОБА_12 вимогу передати йому грошові кошти у сумі 1000 грн із розподілу 500 грн. йому та 500 грн. ОСОБА_10 , на що ОСОБА_12 , будучи впевненим у відсутності перезавантаження задньої осі його транспортного засобу, погодився.
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 запросив ОСОБА_12 до службового транспортного засобу, де, через рукостискання долонь рук з ОСОБА_12 , повторно, отримав від останнього неправомірну вигоду у сумі 1000 грн.

Прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2020 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 задоволити, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави, що складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 168 160 грн. У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обовязки: прибувати до прокурорів та слідчих у кримінальному провадженні , слідчого судді, суду за першою вимогою, утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, службовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області за винятком випадків проведення слідчих дій з одночасною участю підозрюваного та зазначених осіб, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що неоспорюючи обгрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінуємому йому злочині, а також наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України , які визнані судом доведеними, вважає, що ухвала слідчого судді Вінницького міського суду від 06.06.2020 року про часткове задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконною та підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Суд першої інстанції при застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_7 не врахував ряд ризиків та ступінь їх обгрунтованості, зокрема, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_14 з метою зміни показів, може незаконно впливати на іншого підозрюваного ОСОБА_10 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, знищити, приховати, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування на даний час триває та не встановлено усіх обєктивних обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, також наявні вірогідність перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, обєктивна сторона яких полягає в протиправному отриманні грошових коштів та встановлені досудовим розслідуванням факти, які вказують на наявність систематичному отриманні неправомірної вигоди підозрюваним та задовільний матеріальний стан, тому застосування застави у розмірі меншому ніж 80 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 грн. не зможе забезпечити виконання підозрюваним обовязків, покладених судом у разі внесення застави.
Ухвала Вінницького міського суду від 06.06.2020 року підлягає скасуванню в частині визначення розміру застави через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, думку прокурораОСОБА_8 , який зазначив, що вина підозрюваного ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження, ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, тому ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави є незаконною, визначена сума застави в розмірі 42 040 грн не зможе запобігти ризикам встановленим під час досудового розслідування та судового розгляду, звернув увагу суду, що незважаючи на отриманий дохід за 2019 рік у сумі 193 286 грн. підозрюваний ОСОБА_7 придбав автомобіль марки «Мазда» на незаконно отриманні кошти, просив застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави, що складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 168 160 грн. з покладенням відповідних процесуальних обовязків, захисника ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 06.06.2020 року залишити без змін, вказав, що підозрюваний ОСОБА_7 має на утриманні вагітну дружину, неповнолітнього сина, був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі визначеному ухвалою суду, належним чином виконує покладені на нього процесуальні обовязки, підозрюваного ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді залишити без змін, оглянувши матеріали провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 01.06.2020 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
06.06.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177, 178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов вірного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя перевірив та врахував всі обставини, які мають значення при визначенні розміру застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному у розмірі 42 040 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Приймаючи рішення про визначення застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн, слідчий суддя врахував особу ОСОБА_7 , його майновий стан, який згідно щорічної декларації у 2019 році склав 193 286 грн., наявність на утриманні вагітної дружини та неповнолітнього сина, та зазначив, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку просить прокурор є непомірною.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що в рамках вказаного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_7 в якості альтернативного запобіжного заходу необхідно визначити заставу в розмірі 168 160 гривень.
Так, відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.
При розгляді питання щодо визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Прокурором на було наведено будь-яких виключних обставин, які обґрунтовують необхідність визначення застави саме у сумі 168 160 гривень.
Європейський суд з прав людини в своїй прецедентній практиці неодноразово вказував, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, обвинуваченого.
Вказана правова позиція знайшла своє відображення і національному законодавстві, а саме в абзаці 2 ч.4 ст.182 КПК України відповідно до якого розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області від 09.06.2020 року № 04-28/146 відповідно до квитанції № 0.0..1 від 06.06.2020 року на депозитний рахунок територіального управління надійшли кошти в сумі 42 040 грн., внесені ОСОБА_15 як застава за ОСОБА_7 .
Після внесення застави ОСОБА_7 09.06.2020 року був звільнений з під варти згідно ч.4 ст. 202 КПК України, що підтверджується листом ізолятору тимчасового тримання ГУНП у Вінницькій області від 09.06.2020 року за № 283/40/01-2020.
Підозрюваний ОСОБА_7 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`явився в судове засідання Вінницького апеляційного суду, а отже, на думку апеляційного суду, застава у визначеному слідчим суддею розмірі в повній мірі забезпечує його належну процесуальну поведінку, та запобігає ризикам передбаченим ст.177 КПК України.
На думку апеляційного суду розмір застави у сумі 168 160 грн. буде завідомо непомірним для підозрюваного, що є неприпустимим з огляду на практику Європейського суду з прав людини.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2020 року щодо застосованого ОСОБА_7 запобіжного заходу залишити без змін
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4