Провадження № 1-кс/359/3818/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2019 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001950 від 05.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
11.12.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області поштою надійшло вище зазначене клопотання.

Відповідно до поданого клопотання слідчим відділом Бориспільського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001950, внесеному 05.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 04 грудня 2019, невідомі особи, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_4 , завдавши останньому майнової шкоди.

Під час допиту потерпілого ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні останній надав такі покази, що 05.12.2019 перебуваючи неподалік свого місця проживання по вул. Незалежності с. Дударків, Бориспільського району Київської області побачив автомобіль «Dewwo Lanus» в якому знаходились невідомий чоловік та жінка, які запропонували роботу ОСОБА_4 . Після цього невідомі чоловік з жінкою та моя сусідка ОСОБА_5 , яка також перебувала в автомобілі попрямували в м. Бровари Київської області, оформили кредитні карти на ім`я потерпілого звідки зняли грошові кошти останнього.

Також проведеним впізнання по фотознімкам ОСОБА_4 впізнав свою знайому та особу, яка шахрайським шляхом заволоділа коштами останнього, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.12.2019 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку кімнати було виявлено та в подальшому вилучено: мобільний телефон «HUAWEI», іmеі: НОМЕР_1 , іmеі: НОМЕР_2 ; два флеш накопичувані; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; -ноутбук «Lenovo», чорного кольору № 4196376; банківську картку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_4 ; зимову куртку «SELECTED HOMMY», коричневого кольору; спортивні штани «NIKE» темно-синього кольору; кросівки «ADIDAS»; пластикова картка мобільного оператора «VODAFONE», без сім картки з номером НОМЕР_5 ; пластикова картка мобільного оператора «Lifecell», без сім картки з номером НОМЕР_6 .

07.12.2019, слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області було винесено постанову про визнання вилучених речей речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що з метою позбавлення можливості відчужувати дане майно, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову та з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування вказаного злочину та встановлення об`єктивної істини у зазначеному кримінальному провадженні виникає необхідність у накладенні
У судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просить задовольнити.

Дослідивши подане клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в органу досудового слідства є достатні підстави вважати, що вказані в клопотанні речі були знаряддями вчинення злочину та мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення цілісності майна, недопущення його подальшого приховування, слід накласти арешт на вилучене в ході огляду майно.

Строк звернення з клопотанням слідчим не порушений, огляд проведений у вихідний день 07.12.2019, клопотання направлено в адресу Бориспільського міськрайонного суду засобами поштового в перший робочий день після проведеного огляд 09.12.2019.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 234, 235, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- мобільний телефон «HUAWEI», іmеі: НОМЕР_1 , іmеі: НОМЕР_2 ; два флеш накопичувані, банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , ноутбуку «Lenovo», чорного кольору № НОМЕР_7 , банківську картку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_4 , зимову куртку «SELECTED HOMMY», коричневого кольору, спортивні штани «NIKE» темно-синього кольору, кросівки «ADIDAS», пластикову картку мобільного оператора «VODAFONE», без сім картки з номером НОМЕР_5 , пластикову картку мобільного оператора «Lifecell», без сім картки з номером НОМЕР_6 , яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7 -Лесів