Справа № 991/3266/20
Провадження1-кс/991/3911/20
У Х В А Л А
іменем України

03 червня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення детектива Національного антикорупційного бюро України про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 18.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0001085 від 06.12.2019.

Скарга обґрунтовується тим, що 18.02.2020 детектив НАБУ ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження. Скаржник не погоджується з цим рішенням детектива, вважає його незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповнотою досудового розслідування. Не погоджуючись з висновком детектива, що відсутність обов`язку посадових осіб врахувати інфляційні втрати у мировій угоді виключає настання кримінальної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 364 КК України, просить скасувати постанову детектива від 18.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0001085 та зобов`язати продовжити досудове розслідування.

Судове засідання неодноразово відкладалось, в тому числі двічі за клопотанням скаржника, та один раз через його неявку. В судове засідання скаржник не з`явився.
Детектив в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі. Проти задоволення скарги заперечував, про що подав відповідні письмові заперечення, в яких зазначив, що детективом були вжиті всі необхідні заходи для встановлення обставин кримінального правопорушення, однак з отриманих доказів не вбачається наявність в діях посадових осіб Міністерства оборони України, військовослужбовців вищого офіцерського складу Збройних сил України, Концерну «Військторгсервіс» та ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ознак складу злочину. Тому кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а в задоволенні скарги просить відмовити.
Враховуючи засаду розумності строків та необхідність оперативного виконання завдання кримінального провадження, в тому числі, при здійсненні судового контролю під час досудового розслідування, а також неодноразові неявки скаржника, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подану скаргу без участі скаржника.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
На підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.12.2019 зобов`язано Національне антикорупційне бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення посадовими особами Міністерства оборони України, військовослужбовців вищого офіцерського складу Збройних сил України, Концерну «Військторгсервіс» та ДПІ у Солом`янському районі м. Києва кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за заявою ОСОБА_3 . Відомості внесено до ЄРДР 06.12.2019 за № 0001085.
18 лютого 2020 року детектив виніс постанову про закриття кримінального провадження. Підставою закриття провадження стало те, що проведеними у ході досудового розслідування слідчими та процесуальними діями наявності складів злочинів в діях посадових осіб Міністерства оборони України, військовослужбовців вищого офіцерського складу Збройних сил України, Концерну «Військторгсервіс» та ДПІ у Солом`янському районі м. Києва не встановлено. За результатами проведених допитів та дослідження матеріалів встановлено, що укладена між Боржником Концерном «Військторгсервіс» та комітетом кредиторів Мирова угода затверджена ухвалою Господарського суду м. Києва, відповідає нормам діючого на момент укладання законодавства. Крім того, застосування санкцій у вигляді інфляційних витрат та трьох відсотків річних у Мировій угоді не передбачена нормами Податкового кодексу України. Також в ході здійснення досудового розслідування не встановлено доказів, які могли б свідчити про завдання істотної шкоди Концерну «Військторгсервіс» чи державному бюджету, які є обов`язковими умовами кваліфікації діянь за ч. 2 ст. 364 КК України.
В постанові описані слідчі та процесуальні дії, які були здійснені детективом під час досудового розслідування цього кримінального провадження. Зокрема, зазначається про проведення допиту Генерального директора Концерну ОСОБА_5 , податкового керуючого по підприємству-боржнику ОСОБА_6 . Надалі в постанові описуються встановлені досудовим розслідуванням обставини, зокрема, дослідження ухвали Господарського суду м. Києва про затвердження мирової угоди, яка була предметом апеляційного та касаційного перегляду, а також аналіз норм податкового законодавства, на підставі яких детектив дійшов зазначених вище висновків.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із постанови, детективом вжиті заходи, спрямовані на отримання інформації та її аналіз з точки зору кримінально-правової кваліфікації. Твердження скаржника про те, що детектив мав провести повний спектр слідчих (розшукових) дій, допитати додатково інших осіб, не ґрунтується на нормах законодавства. Адже визначення переліку та обсягу необхідних слідчих і процесуальних дій для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є дискреційними повноваженнями слідчого, і залежать від методики розслідування конкретних видів кримінальних правопорушень. Цього на первісних етапах досудового розслідування може бути достатньо для визначення наявності чи відсутності події чи складу кримінального правопорушення в діях конкретних осіб.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Ч. 5 ст. 110 КПК України встановлені вимоги до постанови слідчого, прокурора. Зокрема постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена детективом постанова від 18.02.2020 про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя дійшла висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 40, 93, 284 303-305, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 18.02.2020 про закриття кримінального провадження, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1