Справа № 161/1575/20
Провадження № 1-кс/161/808/20
У Х В А Л А
про арешт майна
м. Луцьк 03 лютого 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 24.01.2020,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події від 24.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 в гр. ОСОБА_4 , а саме: поліетиленового пакету із прозорою речовиною.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 25.01.2020 до ЄРДР за №0000318, за попередньою правовою кваліфікацією ст.309 ч.1 КК України.

Під час огляду місця події 24.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено вищевказані речі, які постановою слідчого від 25.01.2020 визнано речовими доказами, оскільки вони є знаряддям вчинення злочину і зберігають на собі його сліди.

Оскільки вказані предмети, на думку слідчого та прокурора, мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою їх дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, подане клопотання підтримують повністю, а тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку власника майна, викладену у письмовій заяві, в якій останній не заперечує щодо арешту майна, суд приходить до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що майно було вилучено 24.01.2020 під час огляду місця події, клопотання подано до суду 27.01.2020 (в перший робочий день), а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для арешту вищевказаного майна, а тому з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, є доказом злочину, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 24.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4 , а саме: поліетиленовий пакет із прозорою речовиною.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1