Справа № 755/6331/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40002293 від 27.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волошинівка Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, маючого на утриманні дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Баришівського районного суду Київської області від 20.10.17 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
26 березня 2020 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_9 , перебували за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час, ОСОБА_3 , який знаходився за цією ж адресою, помітив ОСОБА_8 , який прогулювався з ОСОБА_9 та з мотивом ревнощів у ОСОБА_3 , раптово виник прямий злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи прямий злочинний умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , керуючись мотивом ревнощів, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 та попросив його відійти в сторону з метою з`ясування стосунків щодо відносин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка є колишньої дружиною ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , прямуючи позаду ОСОБА_3 перебував у розслабленому стані та не очікував на злочинні дії ОСОБА_3 , який раптово розвернувся обличчям до ОСОБА_8 та цілеспрямовано наніс прямий удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя, а саме наніс удар в ніс ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а потерпілого ОСОБА_8 було доставлено до КМКЛ №12.

Згідно висновку експерта №042/1-392-2020 від 16.04.2020 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при проведенні судово-медичної експертизи та при вивченні медичної документації на його ім`я, виявлені наступні ушкодження: при проведенні судово-медичної експертизи встановлено, що на момент судово-медичного обстеження ОСОБА_8 , проведеного 30.03.2020 року та вивченні медичних документів на його ім`я у нього мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма кісток лицевого черепу, забійна рана в області перенісся, перелом кісток носу зі зміщенням уламків.

Відповідно п. 2.3.3. «Правил», визначає таке: «Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні /21 день.
Відповідно п. 4.6. «Правил», визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій, виходячи із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичайних термінів».
Рентгенологічні дані вказують на наявність перелому кісток носу, що дозволяє стверджувати, що термін відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки і власно функції даної анатомічної ділянки спостерігається у строк понад 6 але не менш 21 добу, відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але не менш ніж 21 добу тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров`я, як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Вивчена медична документація свідчить про відсутність явищ, небезпечних для життя, після спричинення вказаного тілесного ушкодження. За таких обставин, є підстави стверджувати, що виявлене тілесне ушкодження відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п.п.4.6. та 2.3.3. «Правил».
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе за ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 26 березня 2020 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки приїхав до бувшої дружини з метою провідати дітей, коли зайшов до квартири, донька ОСОБА_4 повідомила, що дружина знаходиться на вулиці разом із молодшою донькою, після чого він вийшов з квартири і направився на вулицю, де побачив бувшу дружину з донькою та потерпілим, в цей момент в нього відбулося відчуття ревнощів, тому він підійшов до потерпілого та вдарив його в область обличчя, а саме у ніс. Зазначив, що усвідомлює, що його дії були умисними, у скоєному щиро каявся, обіцяв у подальшому нічого протиправного не вчиняти та жалкує, що так сталося.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: довідки КМКЛ № 12 Печерського району м. Києва від 26.03.2020 року; висновку експерта № -42/1-392-2020 від 16.04.2020 року; матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є невеликої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох дітей 2005 р.н. та 2011 р.н., раніше судимий, щиро розкаявся, вину визнав повністю.
Під час судових дебатів в промові потерпілий ОСОБА_8 просив обрати обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання, що не пов`язана з позбавленням волі, зазначив, що жодних претензій до нього не має.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 , вищезазначених даних про його особу, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення можливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИ В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя