Провадження №1-кп/127/588/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Вінниці кримінальне провадження № 0001455 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

Встановив:

В проваджені Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження ОСОБА_4 , ОСОБА_5 строку домашнього арешту, вважає, що запобіжні заходи відносно останніх обрані правильно, підстав для їх зміни, скасування немає, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілих та свідків, які ще не були допитані та вчиняти нові злочини, а отже підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим не має, а обрані запобіжні заходи є обґрунтованими.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо продовження строку домашнього арешту зазначив, що ОСОБА_4 умови обраного відносно нього запобіжного заходу не порушував, намірів ухилятися від суду та перешкоджати встановленню істини по справі не має. Клопотання прокурора є необґрунтованим, наразі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо продовження строку домашнього арешту зазначив, що ОСОБА_5 умови обраного відносно нього запобіжного заходу не порушував, намірів ухилятися від суду та впливати на потерпілих та свідків не має. Клопотання прокурора є необґрунтованим, наразі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2020, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.05.2020, відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Вирішуючи питання про продовження запобіжних заходів або їх зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного засобу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, суд має право застосовувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003 року, взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, мають постійне місце проживання, раніше не судимі, на обліку в психіатричній лікарні не перебувають, мають міцні соціальні зв`язки, умови обраних раніше запобіжних заходів не порушували, зобов`язуються з`являтися в судові засідання, не перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

Суд також враховує те, що органами державного обвинувачення не зазначено достатніх даних які підтверджують, що обвинувачені будуть ухилятись від судового провадження, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні чи продовжувати злочинну діяльність. Крім того, прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику або ризикам.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку що суду не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у разі не продовження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді домашнього арешту, а тому суд вважає, що застосування до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, зможе забезпечити запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинувачених переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, застосовуючи до обвинувачених запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати останніх: прибувати до суду у визначений час, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до останніх може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 314, 370-372 КПК України, суд -

Ухвалив

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту відмовити.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту в певний період доби на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати обвинувачених: прибувати до суду у визначений час, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та перебування.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 що у відповідності до ч. 2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених на них обов`язків до останніх може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Вінницької місцевої прокуратури.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: