гСправа № 358/1620/15-к Провадження № 1-кс/358/99/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , 25 лютого 2020 року звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 06.09.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 03.03.2015 за фактом розкрадання та розтрати майна пайового фонду КСП «Щербашенське», у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що дана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням прав потерпілого, оскільки досудове розслідування проведене неправильно та неповно, у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні і можливі слідчі дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню.

Зокрема заявник вказує на те, що 18.11.2015 ним, як представником потерпілого, слідчому було подано клопотання про проведення відповідних слідчих дій, яке повністю задоволено. Також 26.02.2016 та 24.03.2017 прокурор у кримінальному провадженні надав вказівки щодо проведення аналогічних слідчих дій.

Однак, зазначені в його клопотанні та у вказівках прокурора слідчі дії в повному обсязі не проведені.

Зокрема, не проведено огляд майна пайового фонду КСП «Щербашенське» та не встановлено особу ОСОБА_6 і не допитано його про обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Не досліджено обставини виділення ОСОБА_6 в натурі майна з пайового фонду КСП «Щербашенське» в рахунок його майнового паю та не допитано про обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, посадових осіб сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Щербашенське», відповідальних за збереження майна пайового фонду КСП «Щербашенське», яке перебувало в користуванні СТОВ «Щербашенське».

Про обставини виділення в натурі майна пайового фонду КСП «Щербашенське» ОСОБА_6 та про обставини його відчуження іншим особам голову комісії по врегулюванню майнових відносин ОСОБА_7 допитано вкрай формально, без з`ясування обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Не вирішено питання про звернення з клопотанням до слідчого судді про тимчасовий доступ до документів щодо виділення ОСОБА_6 в натурі майна колишнього КСП «Щербашенське», які знаходяться в комісії по врегулюванню майнових відносин даного КСП.

Ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 22.07.2016 року слідчому було надано тимчасовий доступ до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2012 року, укладеного між посадовими особами СТОВ «Щербашенське» та ОСОБА_6 , та документів, на підставі яких договір був посвідчений приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 , які знаходяться за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Грушевського,49-а, з наданням дозволу на ознайомлення та можливості їх вилучення. Однак, дана ухвала слідчого судді залишились невиконаною.

Заявник також вказує на те, що в порушення вимог ч. 5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження не містить обґрунтування мотивів, з яких слідчий не приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_9 про розкрадання та розтрату майна пайового фонду КСП «Щербашенське».

При цьому заявник звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді від 23.04.2019 була задоволена його скарга на аналогічну постанову слідчого від 05.12.2017 про закриття кримінального провадження. Однак, після скасування постанови закриття кримінального провадження від 05.12.2017 у кримінальному провадженні слідчим не проведена жодна слідча дія.

Тому, заявник вважає, що слідчий свою постанову прийняла без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, тому просив вказану постанову скасувати.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на вищенаведене обґрунтування.

Слідчий поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоч належним була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, зважаючи на вказані положення кримінального процесуального закону, та, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності слідчого, яка не з`явилася в судове засідання.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000125, внесеного 03.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим відповідної мотивованої постанови.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000125, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилався потерпілий ОСОБА_9 у своїй заяві про злочин, та на які посилався адвокат ОСОБА_3 у своєму клопотанні про проведення слідчих дій, слідчим поліції проведено поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.

В оскаржуваній постанові мотиви закриття кримінального провадження слідчий поліції не вказує, а лише посилається на ряд доказів, яким не надає оцінку, фактично описується хронологія подій щодо розпаювання майна пайового фонду колишнього КСП «Щербашенське» та вказується на відсутність певних документів щодо розпаювання майна у компетентних органах. Також мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження не містить обґрунтування, чому слідчий не приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_9 про розкрадання та розтрату майна пайового фонду КСП «Щербашенське».

Констатуючи факт, що потерпілий ОСОБА_9 загинув під час ДТП, слідчий не вказує, що в дійсності є підставою для закриття кримінального провадження та не робить висновок про те, чому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження №0000125 встановлено, що 18.11.2015 представник потерпілого ОСОБА_3 подав слідчому клопотання про проведення відповідних слідчих дій, яке було задоволено. Також 26.02.2016 та 24.03.2017 прокурор у кримінальному провадженні надав вказівки щодо проведення аналогічних слідчих дій.

Однак, зазначені в клопотанні та у вказівках прокурора слідчі дії в повному обсязі не проведені, а саме не проведено огляд майна пайового фонду КСП «Щербашенське» та не встановлено особу ОСОБА_6 і не допитано його про обставини придбання ним майна пайового фонду, оформлення права власності на це майно.

Обставини виділення ОСОБА_6 в натурі майна з пайового фонду КСП «Щербашенське» в рахунок його майнового паю належним чином не перевірені. Про зазначені обставини не були допитані посадові особи СТОВ «Щербашенське», відповідальні за збереження майна пайового фонду КСП «Щербашенське», яке перебувало в користуванні СТОВ «Щербашенське».

Голова комісії по врегулюванню майнових відносин ОСОБА_7 допитана формально, без з`ясування обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 22.07.2016 слідчому було надано тимчасовий доступ до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2012 року, укладеного між посадовими особами СТОВ «Щербашенське» та ОСОБА_6 , та документів, на підставі яких договір був посвідчений приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням дозволу на ознайомлення та можливості їх вилучення. Однак, дана ухвала слідчого судді не була виконана.

Таким чином, слідчий поліції в порушення вимог кримінального процесуального закону, не провела всього необхідного обсягу слідчих дій, необхідних для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність, не дослідила обставини кримінального провадження в їх сукупності, не давши їм належної оцінки, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 06.09.2019 про закриття кримінального провадження №0000125, внесеного 03.03.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1