Справа № 953/7414/20
н/п 1-кс/953/4196/20
УХВАЛА
"29" травня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
27 травня 2020р. до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладання арешту на майно, вилучене 19.05.2020 при огляді за адресою: м. Харків, вул. Динамівська, 4.
Прокурор, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, причину неявки не сповістив.
Представник власника майна до судового засідання не з`явилась, подала заяву, в якій проти задоволення заперечувала, просила справу розглянути за своєї відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить наступного:
Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, зміст клопотання суперечливий. Так, у описовій частині клопотання прокурор зазначає необхідність арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, а у прохальній частині метою арешту вказане забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, всупереч ч.2 ст. 170 КПК України, конкретна мета накладення арешту не визначена.
Також, зважаючи на первісне повернення в порядку ст. 172 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, долучена до клопотання копія розписки часу одержання процесуальним керівником ухвали від 20.05.2020 не містить, що унеможливлює оцінку слідчим суддею дотримання передбаченого ч.3 ст. 172 КПК України строку.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1