Справа № 404/4156/19
Номер провадження 1-кс/404/216/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участю ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 ,погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004069 від 30.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив накласти арешт на майно: земельну ділянку з кадастровим номером :37:329:0085, за адресою АДРЕСА_1 на якій розташовано об`єкт незавершеного будівництва.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004069 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України за фактом невиконання службовими особами Подільського відділу ДВС м. Кіровограда, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда.

З метою виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на майно - земельну ділянку з кадастровим номером :37:329:0085, за адресою АДРЕСА_1 на якій розташовано об`єкт незавершеного будівництва, оскільки вкачане майно є беззаперечним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України та має важливе доказове значення для даного кримінального провадження.

Слідчий та прокурор про розгляд клопотання повідомлені належним чином. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі, вимоги підтримала та просила задовольнити.

Згідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Встановлено, що у провадженні СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004069 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України за фактом невиконання службовими особами Подільського відділу ДВС м. Кіровограда, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда (а.к. 4).

29.05.2019 року слідчим проведено огляд ділянки території площею 0,4097 га, яка знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова напроти школи № 35 (а.к. 6).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`акта нерухомого майна від 22.05.2019 року, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :37:329:0085 на якій знаходиться незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , власниками на праві приватної спільно часткової власності є ОСОБА_5 , 1/25 ч., ОСОБА_6 , 2/25 ч., ОСОБА_7 , 1/25 ч., ОСОБА_8 , 3/25 ч., ОСОБА_9 , 18/25 ч. (а.к. 9-10).

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, відповідно до узагальненої судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними, слідчим суддею не може бути прийнято ухвалу про арешт майна, навіть якщо у нього є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Проте, слідчим та прокурором не надано доказів того, що в межах даного кримінального провадження комусь повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках кримінального провадження 0004069 від 30.05.2019 року

Відповідно до ч. 3 ст. 197-1 КПК України самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті, карається штрафом від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Предметом кримінальної відповідальності є самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Матеріалами клопотання не встановлено, що незаконне будівництва відбулося на самовільно зайнятій земельній ділянці, крім того власників земельної ділянки з цього приводу слідчим допитано не було. Також, слідчим та прокурором не доведено, що будівництво на вище вказаній земельній ділянці відбувається без дозволу її власників.

Слідчим на обґрунтування вимог клопотання до матеріалів долучено висновок № 20 від 28.12.2019 року судового експерта КНДЕКЦ МВС України ОСОБА_10 , згідно до якого встановлено, що виконані будівельні роботи по об`єкту нового будівництва за адресою: м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова, 28 (напроти школи № 35) не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (п. 14.7.8 ДБН А 2.2-12:2018 Планування і забудова території, п. 8.23 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, п.4.3 ДБН А.2.2-3:2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво, п. 2.4.7. ДСН 239-96 Державні санітарні норми і правила захисту населення від впливу електромагнітних випромінювань). Відповідність проектній документації виконаних будівельних робіт по об`єкту дослідження не досліджувалась. Розміщення об`єкта нового будівництва за адресою: м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова, 28 (напроти школи № 35) не відповідає вимогам щодо розміщення будинків і споруд в охоронній зоні ВЛ (ЛЕП) (а.к. 16).

Експерт в своєму висновку крім іншого зазначає, що виконані будівельні роботи по об`єкту нового будівництва за адресою: м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова, 28 (напроти школи № 35) не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, при цьому зазначаючи, що ним не досліджувалась проектна документація. Відтак, не зважаючи на наявність дозвільної та проектної документації будівництво може вестись з порушенням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, оскільки вказане має значення при прийнятті об`єкта в експлуатацію або при дотриманні умов безпеки на будівництві.

Також, слід зазначити, що вище вказаний висновок слідчому судді надано не в повному обсязі, тому неможливо встановити, які документи досліджувались експертом та чим він керувався при його складані. Відтак наданий слідчим висновок експерта не має доказової бази для слідчого судді при вирішенні питання про накладення арешту на нерухоме майно.

Фактично з аналізу наданих документів вбачається, що будівництво не відповідає дистанційно своєму розміщенню від ліній електропередач, вказане вбачається із листа ПАТ «Кіровоградобленерго», в якому зазначено, що вище наведена земельна ділянка може використовуватись для проектування та розміщення виробничних, складських або адміністративно-побутових приміщень. Розміщення торгівельних точок в охоронній зоні ПЛ забороняється.

З наданих слідчому судді документів не можливо встановити, який вид будівлі або будівель зводиться, оскільки клопотання містить протирічиву інформацію від будівництва магазину до торгівельно-розважального комплексу. В даному випадку належними доказами є не пояснення свідків, а висновки відповідних управлінь про відмову в наданні дозволів на будівництво.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла ви іншого володіння особи.

Згідно з ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді
У відповідності до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь - якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

29.05.2019 року слідчим проведено огляд ділянки території площею 0,4097 га, яка знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова напроти школи № 35 без заходу на її територію (а.к. 6). Оскільки слідчий не зміг проникнути за паркан, яким огороджено будівництво.

Слідчий чи прокурор з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду земельної ділянки площею 0,4097 га, яка знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова напроти школи № 35 до слідчого судді не звертався.

На підставі вище викладеного єдиним доказом самочинного будівництва наданий слідчим є пояснення осіб про здійснення самочинного будівництва, при цьому будь-якими належними та допустимими доказами вказана інформація не підтверджена.

З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно, тому до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 ,погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004069 від 30.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1