Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/192/2020 Справа № 641/563/20
УХВАЛА
27 січня 2020 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
В обґрунтування свого клопотання слідчий СВ Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області посилається на те, що 09.01.2020 року близько 17 год. 10 хв. невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні вагону електропоїзду, на станції Харківського метрополітену «Проспект Московський» відкрито заволоділа мобільним телефоном Самсунг, вартістю 4000 (чотири) тисячі грн., після чого з місця події втекла (ЖЕО№ 16 від 09.01.2020р).
Також слідчий зазначив, що 09.01.2020 року близько 18 год. 10 хв. до поліцейського ВП в метрополітені на станції метро «Проспект Московський» звернулась з заявою громадянка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає: АДРЕСА_2 . тел. НОМЕР_2 про те, що в вагоні електропоїзда невідомий їй чоловік ривком заволодів її мобільним телефоном «Samsung Calaxy J4», який був в силіконовому чохлі з металевим кільцем для тримання, коли вона тримала його в руках, сидячи в електропоїзді, який прямував до станції метро «Холодна Гора». Після чого невідома особа вибігла під час зупинки електропоїзду на платформу станції «Проспект Московський» та бігом направився на вихід, через вестибюль станції на вулицю, де зник в невідомому напрямку. В період часу з 18 год. 20 хв. до 18 год. 40 хв. було проведено огляд місця події слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, а саме платформи та вестибюлю №1 станції Харківського метрополітену «Московський проспект». На місцевості, що оглядалась ніяких слідів злочину та сторонніх предметів не виявлено, станція працювала в звичайному режимі.
23.01.2020 року постановою старшого слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 силіконовий чохол з металевим кільцем для тримання, який поміщено до експертного сейф-пакету № ЕХР0210688 з підписами понятих та учасників огляду речей, визнано речовим доказом, оскільки є предметом кримінального правопорушення.
З метою збереження речового доказу та проведення експертних досліджень, слідчий просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.
Слідчий до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, їх неприбуття до суду, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що слідчим надано докази, що тимчасове вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покладається на слідчого Слідчого відділу Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1