Дата документу 20.02.2020
Справа № 334/713/20
Провадження № 1-кп/334/654/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м.Запоріжжя клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженню № 0001363 від 10.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Бачманівка Котовського району Одеської області, громадянки України, яка не має місця реєстрації, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше не судима

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2002 року СВ Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області порушено кримінальну справу № 15140101 за фактом вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, на території м. Запоріжжя.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також з невстановленими в ході слідства особами, матеріали відносно яких виділені у окрему кримінальну справу, в період часу з листопада 2000 р. по листопад 2001 р., скоїла ряд умисних корисних злочинів, а саме шахрайств, на території Дніпровського району м. Запоріжжя.

ОСОБА_6 виконувала конкретні дії, направлені на досягнення злочинної діяльності та безпосередньо приймала участь у підготовці та скоєні кримінальних правопорушень.

З метою приховування своєї ролі при скоєнні шахрайства, у випадку можливого викриття та уникнення законності покарання, ОСОБА_6 оформлювала договори купівлі - продажу чи довіреності на право розпоряджатись квартирами на свою знайому ОСОБА_11 , яка не знала про справжні наміри ОСОБА_6 .

Так, у серпні 2000 року, ОСОБА_6 познайомилась з ОСОБА_8 , який не знаючи про справжні наміри ОСОБА_6 та повідомив їй, що у квартирі АДРЕСА_2 , мешкає ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є власником вказаної квартири, зловживає спиртними напоями та не має родичів.

У подальшому, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_8 про свої злочині наміри та запропонувала йому приймати в них участь, на що останній дав згоду.

Згідно свідоцтва про смерть № 2615 виданим 5-ю міською лікарнею ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Скориставшись даною обставиною, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами, 07 листопада 2000 року, знаходячись у приміщенні офісу приватного нотаріуса ОСОБА_13 , що розташований по АДРЕСА_3 , ввівши в оману останнього, використовуючи військовий білет № НОМЕР_1 вже померлого ОСОБА_12 , отримала від ОСОБА_13 довіреність № 1038, згідно якої ОСОБА_6 мала право розпоряджатись майном ОСОБА_12 , а саме квартирою АДРЕСА_2 , на власний розсуд.

09 листопада 2000 року ОСОБА_6 на підставі виданої раніше їй довіреності, знаходячись у офісі приватного нотаріуса ОСОБА_14 , що розташований по АДРЕСА_4 , договором купівлі - продажу оформила квартиру померлого ОСОБА_12 на ОСОБА_11 .

В подальшому, а саме 14 листопада 2000 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_6 , через агентство нерухомості «Віка-М» знайшла покупця ОСОБА_15 , з яким ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні вказаного агентства що розташоване по АДРЕСА_5 , згідно договору купівлі - продажу № 466, без відома та згоди родичів ОСОБА_12 продала вказану квартиру за грошові кошти у сумі 5000 доларів США ОСОБА_15 , а грошові кошти передала ОСОБА_6 спричинивши ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 , як законному представнику померлого ОСОБА_12 , матеріальний збиток на суму 7191 гривень, в перерахунку на вказану дату.

В подальшому, а саме 14 листопада 2000 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_6 , через агентство нерухомості «Віка-М» знайшла покупця ОСОБА_15 , з яким ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні вказаного агентства що розташоване по АДРЕСА_5 , згідно договору купівлі - продажу № 466, без відома та згоди родичів ОСОБА_12 продала вказану квартиру за грошові кошти у сумі 5000 доларів США ОСОБА_15 , а грошові кошти передала ОСОБА_6 спричинивши ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 , як законному представнику померлого ОСОБА_12 , матеріальний збиток на суму 7191 гривень, в перерахунку на вказану дату.

Таким чином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є шахрайство вчинене організованою групою.

05.07.2002 року винесено постанову про пред`явлення обвинувачення та притягнення в якості обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України.

05.07.2002 року матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_6 виділені в окреме провадження.

05.07.2002 року винесено постанову про пред`явлення обвинувачення та притягнення в якості обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України.

23.07.2002 року матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_6 виділені в окреме провадження.

10.04.2013 року на підставі матеріалів кримінальної справи № 15140101 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0001363, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, відносно ОСОБА_6

11.01.2014 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Проте з`ясовано, що 10.03.2002 року ОСОБА_6 виїхала до Королівства Іспанія, у зв`язку з чим досудове розслідування у кримінальній справі зупинено до розшуку обвинувачених.

05.09.2007 року до компетентних органів Королівства Іспанії скеровано відповідний пакет документів про видачу ОСОБА_6 .

28.01.2020 ОСОБА_6 компетентними органами Королівства Іспанія була видана правоохоронним органам України та доставлена до місця проведення досудового розслідування.

04.02.2020 підозрювана ОСОБА_6 надала заяву, в якій просить звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі положень ст. 49 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженню № 0001363 від 10.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинено у серпні 2000 року та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 19 років, інших кримінальних правопорушень, які б переривали строки давності, відповідно до ч. З ст. 49 КК України ОСОБА_6 вчинено не було.

ОСОБА_6 надала заяву, в якій просить звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі положень ст. 49 КК України.

Захисник підтримав клопотання.

Суд роз`яснив обвинуваченій наслідки закриття провадження.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбаченийст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 Кримінального процесуального кодексу України).

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинено у серпні 2000 року та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 19 років, інших кримінальних правопорушень, які б переривали строки давності, відповідно до ч. З ст. 49 КК України ОСОБА_6 вчинено не було.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинила злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, з моменту вчинення підозрюваною злочину сплинуло понад 19 років.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності заст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Відповідно ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до частин 2 і 3 ст.49 КК України особа, яка ухиляється від слідства і суду, у будь-якому випадку звільняється від кримінальної відповідальності якщо: 1) з дня вчинення злочину будь-якої тяжкості пройшло не менше пятнадцяти років і 2) ця давність не була перервана вчиненням нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частина 1 статті 285 КПК України вказує, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Також суд зазначає,що дотримання умов,передбачених частинами 1-3 ст.49КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 , з`ясувавши, що з моменту скоєння злочину минуло більше дванадцяти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінніст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1ст.49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч.4 ст. 190 КК України.

Відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який до набрання ухвалою законної сили підлягає залишенню без зміни. Після набрання ухвалою законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Керуючись ст.ст.128, 284,288,314-316, 369-372 КПК України, ст.49 КК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у кримінальному провадженню № 0001363 від 10.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Бачманівка Котовського району Одеської області, громадянку України, яка не має місця реєстрації, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше не судима від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0001363 від 10.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України - закрити.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання, після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3