1Справа № 335/5028/20 1-кс/335/2742/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000677 від 05.03.2020 року, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк,

ВСТАНОВИВ:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
ОСОБА_3 звернулась зі скаргою до слідчого судді, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого, у рамках вказаного кримінального провадження, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, оскільки після отримання суб`єктами оскарження її заяви від 09.06.2020 року (вх. № 4257) про визнання її потерпілою у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000677 від 05.03.2020 року, що була подана, у порядку ст. 55 КПК України, остання, у строки регламентовані КПК України, не розглянута.
Позиція сторін
Сторони у судове засідання будучи повідомленими про нього, згідно положень ст. 135 КПК України, не прибули, заявником надана заява про розгляд скарги за її відсутності, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті.
Встановлені слідчим суддею обставини
У провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000677 від 05.03.2020 року з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 382 КК України. Фабула: „04.03.2020 до СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області надійшла ухвала судді Орджонікідзевського районного суд щодо внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 щодо невиконання посадовими особами ТОВ „Козацькі землі ЛТД рішення суду (ЖЄО-5750), де ОСОБА_3 є заявником.

09.06.2020 року (вх. № 4257) до СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 була подана заява про визнання її потерпілою, у порядку ст. 55 КПК України, у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000677 з наведенням у цьому зверненні своїх мотивів, які обумовлюють наявність обставин регламентованих ст. 55 указаного Кодексу.
Дані про розгляд цього звернення, на час розгляду скарги слідчим суддею, не установлені.
Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановлені ухвали, і положення закону, яким він керувався
Встановлений у КПК порядок свідчить, що коли у відповідь на заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні слідчий, всупереч вимогам процесуального законодавства, надсилав особі лист, а не постанову про відмову у визнанні такої особи потерпілою, або узагалі не надав відповіді у межах розумних строків, то предметом оскарження є не лише відмова у визнанні потерпілим, а й бездіяльність, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, у світлі такого.
П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, утому числі, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Питання здійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, стосується строків регламентованих вказаним Кодексом щодо розгляду клопотань, заяв сторін, у ракурсі норм ст. 220 того ж Кодексу, в їх системному зв`язку, у строк не більше трьох днів з моменту подання того чи іншого звернення, бо у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України).
Також слід урахувати, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Справедливе застосування норм права означає, що її застосування перебуватиме у справедливому балансі з обставинами самої справи.
А тому, у світлі наведених засад кримінального провадження, визначених частиною першою статті 7 указаного Кодексу, слідчий суддя вважає за можливе розглянути указане питання по суті, так як таке застосування норм права перебуватиме у справедливому балансі з обставинами самої справи, тобто буде справедливим.
Тим паче, що справедливість, дійсно, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні певного питання для регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
При розгляді звернення по суті, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що в силу положень чинного кримінального процесуального законодавства України, а саме, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
А, згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, тобто, у тому числі, зокрема, у порядку ч. 3 ст. 55 вказаного Кодексу.
У цьому випадку, як убачається з матеріалів провадження суб`єктом оскарження було отримано звернення ОСОБА_3 про визнання її потерпілою.
В матеріалах кримінального провадження № 0000677 від 05.03.2020 року, які наданні слідчим СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , на вимогу слідчого судді відсутня вмотивована постанова про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 .
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що статусу потерпілої ОСОБА_3 набула з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, при цьому у неї, відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України виникли права і обов`язки, однак, не була вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки.
За встановлених слідчим суддею обставин слідчий в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000677 від 05.03.2020 року має виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо заявника ОСОБА_3 .
Згідно ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000677 від 05.03.2020 року виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо ОСОБА_3 .
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1