Справа № 991/1475/20
Провадження1-кс/991/1505/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000078 від 27.01.2020 р.,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту підозрюваного, поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 27.01.2020, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в якій заявник просить:

- скасувати постанову детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_6 від 14.02.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000078;
- зобов`язати детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_6 або іншого детектива, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000078, провести допит підозрюваного ОСОБА_5 з приводу обставин, викладених в повідомленні про підозру.
Скарга мотивована тим, що клопотання про допит підозрюваного з приводу обставин, викладених в повідомленні про підозру, подане ним до НАБУ з дотриманням вимог ст. 220 КПК України. Оскільки, жодне з процесуальних рішень, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, не приймалось, то досудове слідство триває, а за такого відмова у проведенні слідчої (розшукової) дії, зокрема допиту підозрюваного ОСОБА_5 , є протиправною та порушує право останнього давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги, заявлені у скарзі, підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Детектив НАБУ ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 вже був допитаний з приводу обставин, викладених в повідомленні про підозру, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного від 19.12.2019. Крім того, 11.02.2020 року, на виконання вимог ч. 1 ст. 290 КПК України, підозрюваному та його захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Оскільки, клопотання адвоката ОСОБА_3 подане 12.02.2020, тобто, вже після завершення досудового розслідування, то постанова детектива від 14.02.2020 є правомірною, а проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій Кримінальним процесуальним кодексом України на даному етапі не допускається. Просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позиції сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Під час судового розгляду встановлено, що в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002581 від 22.10.2018 року, ОСОБА_5 18.12.2019 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 364 КК України.
Постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від 27.01.2020 року матеріали досудового розслідування, що стосуються вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, виділено в окреме провадження за № 0000078.
Як вбачається із матеріалів справи, 11.02.2020 року стороною обвинувачення визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, а тому повідомлено підозрюваному ОСОБА_5 та його захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_3 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування на підставі ч. 1 ст. 290 КПК України.
12.02.2020 року, в порядку ст. 220 КПК України, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до НАБУ із клопотанням про проведення допиту підозрюваного.
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_4 від 14.02.2020 року адвокату ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні його клопотання.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України, ініціювання, зокрема, стороною захисту, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій зазначено у Главі 20 КПК України, зокрема, до них належить і проведення допиту.
Так, п. 5 ч. 3 ст. 42 КПК України надає підозрюваному, обвинуваченому право давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.
Як вбачається із протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.12.2019, під час проведення досудового розслідування його було допитано в якості підозрюваного з приводу відомостей, зазначених у повідомленні про підозру, в присутності адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а тому, право підозрюваного ОСОБА_5 , передбачене п. 5 ч. 3 ст. 42 КПК України, в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000078 від 27.01.2020, не порушено.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, оскільки, зібрані під час досудового розслідування докази стороною обвинувачення визнано достатніми для складання обвинувального акту, ОСОБА_5 вже допитувався у якості підозрюваного у рамках кримінального провадження № 0000078, на думку детектива, повторний допит підозрюваного не має значення для досудового розслідування, то слідчий суддя дійшов висновку, що детектив уповноважений приймати рішення щодо доцільності проведення повторного допиту підозрюваного під час досудового розслідування та вправі відмовити стороні захисту у проведенні такого допиту.
Також, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
За такого, посилання сторони захисту на незаконність відмови детектива щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 слідчим суддею до уваги не приймається, оскільки вирішення питання про доцільність проведення слідчих (розшукових) дій належить до дискреційних повноважень детектива, а, оскільки, суд має право обґрунтувати своє рішення лише показаннями, які він безпосередньо сприймав, то ОСОБА_5 має право надати покази вже під час судового розгляду обвинувального акту в суді.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова детектива НАБУ ОСОБА_4 від 14.02.2020 про відмову у задоволенні клопотання є вмотивованою та такою, що відповідає нормам Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10