Справа №127/4885/20
Провадження №1-кп/127/187/20
У Х В А Л А
18 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2019 р. за №0000083 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що запобіжний захід до обвинуваченого застосований вірно, підстав для його зміни немає, а тому просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , позицію якої підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заявила клопотання про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Також недоведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам. Обвинувачений одружений, має постійне місце проживання, де проживає з дружиною та її дітьми, за місцем проживання характеризується позитивно. Завдану шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі та між ними укладено угоду про примирення. Обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2020 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.03.2020 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, має постійне місце проживання, одружений. Відтак, соціальні зв`язки обвинуваченого можливо визнати стійкими.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого, наміру ухилятися від суду та впливати на потерпілого та свідків обвинувачений немає.

Жодних доказів того, що обвинувачений чинив тиск на потерпілого та свідків до суду не надано.

Суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі та стадію даного судового провадження.

Отже, з огляду на ступінь обґрунтованості обвинувачення та встановлені в провадженні ризики, в сукупності із даними про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, раніше судимий, суд вважає недоведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому вважає відсутніми підстави для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, самі лише припущення про можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатніми для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та повинні бути підкріплені фактичними доказами.

Крім того, суд зазначає, що тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для продовження строку запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку суду, наявні підстави вважати, що інший (більш м`який) запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, а саме, домашній арешт, може на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід задовольнити, клопотання прокурора про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід залишити без задоволення.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого слід змінити на домашній арешт цілодобово, звільнивши його з-під варти в залі суду, та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 183, 194, 315 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів з 18.03.2020 року до 16.05.2020 року включно, за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п. п. 2-4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

Ухвалу направити начальнику Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для контролю за виконанням ухвали.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя