Справа № 172/379/20
Провадження № 1-кп/172/70/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000140 від 14.04.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Копані Васильківкого району Дніпропетровської області, має середньо-спеціальну освіту, не працює, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
- 24.01.2020 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , 24.01.2020 року засуджена Васильківським районним судом Дніпропетровської області до покарання у виді 120 годин громадських робіт, вирок суду набрав законної сили 24.02.2020 року.
24.02.2020 року вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області прийнято до виконання та уповноваженою особою Васильківського РС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 поставлено на облік.
25.02.2020 року ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, та попереджено про те, що у разі ухилення від відбування покарання її може бути притягнуто до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.
ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, під особистий підпис 25.02.2020 року отримала направлення від Васильківського РС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області до Васильківської селищної ради для відбування призначеного вироком суду покарання.
Розпорядженням голови виконавчого комітету Васильківської селищної ради від 25.02.2020 року № 57-Р визначено початок відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 з 26.02.2020 року, складено графік виходу на роботу у лютому 2020 року, з яким ОСОБА_4 , ознайомлена під підпис.
Згідно з вказаним графіком засуджена повинна відпрацьовувати 4 години в день в період з 26.02.2020 по 28.02.20 крім вихідних днів. Однак, ОСОБА_4 у лютому 2020 року у встановлені дні для відпрацювання покарання у виді громадських робіт до Васильківської селищної ради з`явилася лише 26.02.2020 року, про причини неявки в інші дні не повідомила, таким чином остання не відпрацювала у лютому 2020 року 8 годин громадських робіт.
Разом з тим, ОСОБА_4 , 28.02.2020 року винесено письмове попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, з яким вона ознайомлена під підпис.
Крім того, складено графік виходу на роботу ОСОБА_4 , в березні 2020 року, згідно з яким остання повинна відпрацьовувати 4 години в день в період з 01.03.2020 по 31.03.2020, крім вихідних днів. Однак, ОСОБА_4 у березні 2020 року в період з 01.03.2020 по 31.03.2020 у встановлені дні для відпрацювання покарання у виді громадських робіт до Васильківської селищної ради з`явилася лише 7 разів та відпрацювала 28 годин, а з 12.03.2020 по 31.03.2020 взагалі не з"явилася на відпрацювання та про причини неявки не повідомила. У зв"язку з чим остання за весь період не відпрацювала 88 годин.
ОСОБА_4 , будучи засудженою до покарання у виді громадських робіт та будучи попередженою про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання, яка повинна дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, не маючи поважних причин, що фактично позбавляють її можливості прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт, з метою ухилення від відбування покарання, не прибула для відбуття покарання у виді громадських робіт більше двох разів протягом місяця, чим ухилилася від відбування призначеного вироком суду покарання.
У судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при зазначених вище обставинах визнала повністю, у скоєному щиро каялася. Пояснила, що дійсно невчасно почала відпрацьовувати громадські роботи. Однак після того як почала працювати пошкодила руку, але до лікарні з цього приводу не зверталась, лукувалась вдома самостійно. При цьому нікого не повідомила про травму. Будь-яких документальних доказів травми у неї немає. Викладене у обвинувальному акті відповідає дійсності.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самою обвинуваченою.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченою всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише допитом обвинуваченої і дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого їй злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружена, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштована.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає повне визнання вини та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України є рецедив злочинів.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, характеристики особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнана винною, у виді арешту, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду від 24.01.2020 року за правилами складання покарань відповідно до ст. 72 КК України визначивши остаточне покарання у вигляді 2 (двох) місяців та 11 (одинадцяти) днів арешту.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1