Справа № 344/5596/20
Провадження № 1-кс/344/2172/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду м.Івано-Франківська клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 200 4 від 13.03.2020,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що 13.03.2020 близько 02 год 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у центральній частині міста Івано-Франківськ, в особистих цілях вирішив здійснити поїздку на автомобілі таксі в с. Черніїв та пройшовши на вул. Січових Стрільців, побачив припаркований автомобіль таксі марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору за кермом якого перебував ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 присів у даний автомобіль та повідомив водію щоб відвіз його на початок с. Черніїв. Приїхавши у с. Черніїв ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_5 зупинив автомобіль, а останній мав намір з нього вийти не розрахувавшись за поїздку, через що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт, який переріс у бійку. У ході конфлікту, ОСОБА_5 взяв у руку ніж та наніс ним серію цілеспрямовані удари в життєво важливі ділянки тіла ОСОБА_7 в шию та голову, в наслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження від яких останній помер на місці. Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 . ОСОБА_5 вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, який перебував у правомірному користуванні й володінні ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_5 , підійшов до зазначеного автомобіля, сів за водійське місце і покинув місце вчинення злочину, а автомобілем марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 розпорядився на власний розсуд.

Матеріалами клопотання зазначається, що 14 березня 2020 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

15 березня 2020 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про нову підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289 КК України.

16 березня 2020 Івано-Франківським міським судом ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 травня 2020 року включно.

12.05.2020 у даному кримінальному провадженні закінчується двох місячний строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно виконати наступне: завершити проведення призначеної амбулаторної психіатричної експертизи, медико-криміналістичної експертизи, судово-медичної експертизи по потерпілому та чотирьох молекулярно-генетичних експертиз, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, і виконання вказаних слідчих дій потребує додаткового часу.

06.05.2020 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 14.07.2020року.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає та заявлені ризики, передбачені у п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися і не відпали.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вважаю наступне.

За приписами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, відповідно до якої, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Дослідивши, матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, то слід вказати наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування мають достатні приводи обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянина України, у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого стороннього спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказані правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики, передбачені у п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не відпали.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, а також те, що слідчим суддею не встановлено підстав для відмови в задоволенні даного клопотання.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та який спричинив загибель людини.

Зважаючи на те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений із застосуванням насильства, посягає на здоров`я та життя особи, і відноситься до найбільш небезпечних злочинів, зважає на наслідки від такого насильства, які спричинили смерть потерпілого і приходить до переконання, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке подальше тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували насильницький характер інкримінованого йому правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування на 60 днів, тобто до 04 липня 2020 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на шістдесят днів - до 04 липня 2020року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк дії ухвали до 04.07.2020 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1