Провадження № 1-кп/643/488/20
Справа № 643/5740/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду в м. Харкові відкрите судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006396 від 18.11.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, що має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого: 08.10.2015 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 22.04.2016 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 07.06.2016 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, 27.09.2017 звільнений з місць позбавлення волі на умовно - достроковий термін 1 рік 1 місяць 3 дні, без місця реєстрації та визначеного місця фактичного проживання,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17.11.2018 приблизно в 17:30, точний час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , разом з іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, знаходячись на сходовій площадці 4 поверху буд. АДРЕСА_1 , зустріли раніше їм незнайомого мешканця вказаного будинку ОСОБА_6 , з яким у них виник словесний конфлікт з приводу непорозумінь з підстав перебування ОСОБА_5 та іншої особи в приміщення вказаного будинку.

У цей час у ОСОБА_5 та іншої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , реалізуючи який, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою та в групі з іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, підійшов до ОСОБА_6 , який в цей час повернувся обличчям до дверей та застосовуючи насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, кулаком руки наніс один удар в ліву потиличну частину голови ОСОБА_6 , від якого останній вдарився лівою частиною обличчя об стіну та сів на коліна. В цей час ОСОБА_7 та інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, почергово нанесли удари носками ніг, на яких було наявне взуття, по лівому плечу, в загальній кількості до 5 ударів, точна кількість в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження, відповідно, до висновку судово-медичної експертизи №499 п/п від 19.11.2018, у вигляді синця на голові, лівій руці, які виникли від ударної дії чи ударно - здавлюючої дії тупих твердих предметів, садно на голові, яке виникло від тупого твердого предмету за механізмом удару-тертя - ковзання. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Далі, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, знаходячись на зазначеній сходовій площадці 4 поверху за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 спільно з іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи відкрито для потерпілого, зняли з ОСОБА_6 , тягнучі за різні рукава, надіту на ньому куртку та барсетку, яка знаходилась на його шиї, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють. В зазначеній барсетці знаходилися грошові кошти в розмірі 400 гривень та документи, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, а у кармані куртки мобільний телефон ТМ «Nokia 301», вартістю, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №27249 від 18.12.2018 - 308 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 спільно з іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 708 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі. Незважаючи на цю обставину відмовився від дачі показань у суді, скориставшись положенням ст.63 Конституції України.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив у суді, що щиро кається у вчинені злочину, причину скоєння ним злочину суду не пояснив.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, потерпілого, свідка, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_5 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, події якого мали місце 17.11.2018 - доведеною.

Винуватість ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_6 , який у суді показав, що 17.11.2018 приблизно о 17 годині 30 хвилин, приїхав з дачі в м. Харків, де по дорозі до дому зустрів свого знайомого- сусіда з першого поверху ОСОБА_8 , з яким вони випили по чарці горілки, та пішли до дому. Дійшовши до будинку АДРЕСА_1 , вони побачили двох раніше незнайомих йому чоловіків, які разом з ним та сусідом ОСОБА_9 зайшли до під`їзду. На його питання чоловіки відповіли, що йдуть до знайомого ОСОБА_10 , який мешкає на четвертому поверсі. ОСОБА_9 пішов до себе в квартиру, яка розташована на першому поверсі, а він разом з двома чоловіками зайшли до ліфту.

Приїхав на четвертий поверх, він пішов в сторону своєї квартири, а чоловіки в іншу сторону. Вони почали шуміти, він зробив їм зауваження. Після чого, стоячи обличчям біля двері, він відчув, що ззаду до нього підійшли ці чоловіки, та отримав один удар в ліву сторону обличчя, побачив, що удар спричинив йому кулаком руки ОСОБА_5 . Він від удару похитнувся та вдарився лобом об двері, та відчув, як запаморочилося в голові. В цей час обидва чоловіка завернули назад його руки, він впав на коліна. Потім він відчув серію ударів від чоловіків, удари були нанесені чоловіками почергово по тулубу, голові, лівої руці, в область плеча. Удари були нанесені носком взутих ніг нападників. В цей час він закривав обличчя руками. Після чого чоловіки стягнули з нього куртку та барсетку, в якій були гроші приблизно 400 гривень, кнопковий телефон та документи. Чоловіки відразу покинули його, пішли по сходами у низ, а він через деякий час зайшов до дому. В наслідок побиття він позбавлений був ходити на роботу, куди вимушений був прийти, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я , тільки через три тижня.

Після подій він брав участь у слідчих діях. На теперішний час йому нічого не повернуто. Документи він самостійно відновлював.

-показами даними у суді свідка ОСОБА_11 , який показав, що мешкає в будинку АДРЕСА_1 на першому поверсі, та добре знайомий з потерпілим ОСОБА_6 , оскільки останній проживає на четвертому а він на першому поверсі одного під`їзду цього будинку. 17.11.2018 близько о 18 годині він зустрів біля гаража ОСОБА_6 , з яким вони випили по 150 грам горілки, та пішли до дому. На той час потерпілий був одягнутий у куртку та на його тулубі звисала барсетка. Біля під`їзду будинку АДРЕСА_1 вони зустріли двох чоловіків, одного з яких він знає, це був ОСОБА_5 . Він разом з потерпілим відкрили двері під`їзду. Він пішов до дому, оскільки мешкає на першому поверсі, а потерпілий разом з чоловіками зайшли до ліфту. Через 30 хвилин йому зателефонувала дружина потерпілого, та повідомила, що ОСОБА_6 побили та відняли куртку з барсеткою, в якій були документи. Курка і барсетка були кожані. Він відразу прийшов до квартири потерпілого, у якого був синець на обличчі, пошкоджена голова, кровозлив в області ока.

-Заявою ОСОБА_6 до Начальника Московського ОП ГУНП в Харківської області від 17.11.2018, згідно якої, 17.11.2018 близько 17 години 30 хвилин на сходовій площадці 4 поверху буд. АДРЕСА_1 , йому два раніше незнайомих чоловіка спричинили тілесні ушкодження та відкрито викрали його майно. ( а.с. 123).

- Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 03.01.2019 з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_6 , двох понятих, в ході проведення якого потерпілий зазначив день, час, показав місце, механізм спричинення тілесних ушкоджень, події яких мали місце 17.11.2018.( а.с.109-114).

- Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2019 за участю свідка ОСОБА_9 та двох понятих, в ході проведення якого, свідок за сукупністю зовнішніх рис обличчя впізнав на фото №3 ОСОБА_5 , як особу, яка 17.11.2018, приблизно о 17 годині 30 хвилин знаходилась поблизу будинку №31-А по вул. Героїв Праці в м. Харкові, та разом з ним і потерпілим зайшов до під`їзду з іншим чоловіком, який свідку не знайомий. ( а.с. 115-118).

- Даними постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.12.2018. (а.с. 119).

- Даними судово-медичної експертизи № 09/1909-С/2018 від 23.01.2019, відповідно до висновків якої, на підставі даних судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 малися: синці на голові, лівій руці, які виникли від ударної чи ударно-здавлючої дії тупих предметів; садно на голові, яке виникло від дії тупого твердого предмету за механізмом удару-тертя-ковзання. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути отримані у термін, вказаний в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2.»б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Обставини на які посилається ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту в загалі не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень. ( а.с. 107-108).

- Даними судової товарознавчої експертизи за № 27249 від 18.12.2018, відповідно до висновків якої, ринкова вартість не наданого на дослідження мобільного телефону торгівельної марки Nokia 301, вказаного в ухвалі, станом на 18.11.2018, складала: 308,00 гривень. ( а.с. 121-122)..

На підставі аналізу матеріалів справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину, події якого мали місце 17.11.2018, а відмова надати покази суду є правом обвинуваченого, що закріплено Конституцією України, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Суд вважає за необхідним навести, що судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 в п.43 ЄСПЛ підкреслив:» Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні інкримінованого йому злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст.186 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння в тому числі корисливих злочинів, а саме:08.10.2015 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 22.04.2016 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 07.06.2016 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, 27.09.2017 звільнений з місць позбавлення волі на умовно - достроковий термін 1 рік 1 місяць 3 дні, офіційно не працевлаштований, у нього відсутня реєстрація та постійне місце мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обвинувачений має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , але мешкає окремо.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, судом визнається обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно вимогам ст.66 КК України - щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, відповідно до вимог ст..67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.186 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, оскільки виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.

Враховуючи дані про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , час тримання його під вартою, починаючи з 27.02.2019.

Суд вважає доцільним міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 залишити до набрання вироку чинності у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_5 зарахувати у строк відбування покарання термін тримання під вартою з 27.02.2019. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 27.02.2019.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком, залишити без змін у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування у розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень.

Речові докази по справі: DVD диск з відео файлом, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1