Справа № 461/5030/19
Провадження № 1-кп/461/195/20
УХВАЛА

29.01.2020 року колегія суддів Галицького районного суду м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

встановила:

В провадженні колегії суддів Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження №0000555 від 11 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків обвинуваченому ОСОБА_8 строком на 2 місяці, оскільки такий закінчується 05 лютого 2020 року. Вважає, що на даний час продовжують існувати передбачені законом ризики, зокрема, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні, продовжувати займатись злочинною діяльністю.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки хворіє та у зв`язку з чим часто перебуває на стаціонарному лікуванні в медичному закладі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 проти клопотання прокурора заперечив, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, а у випадку неможливості застосування такого, просив визначити домашній арешт у нічну пору доби. Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_8 є пенсіонером, хворіє, у зв`язку з чим, постійно потребує медичних обстежень та лікувальних процедур, на підтвердження чого надав відповідні докази.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши надане прокурором клопотання про продовження строку домашнього арешту, встановив, що обвинуваченому ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді від 23 березня 2019 року під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою колегії суддів від 29 серпня 2019 року строк тримання під вартою продовжено до 27 жовтня 2019 року включно. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_8 змінено на домашній арешт, з забороною залишати квартиру АДРЕСА_1 цілодобово з покладенням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Ухвалою колегії суддів від 06 грудня 2019 року строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено до 05 лютого 2020 року включно.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України мета застосування запобіжного заходу визначена як забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також як запобігання спробам, вчинити інші незаконні дії, в т.ч. переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого, з яким колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, предметом якого були особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, вчиненому повторно, організованою групою, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Дії ОСОБА_8 представляють значну суспільну небезпеку в цілому.

Також, прокурором у кримінальному провадженні у повному обсязі доведене продовження існування ризиків, а саме: можливість ОСОБА_8 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні, продовжувати займатись злочинною діяльністю.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відтак, інші запобіжні заходи забезпечення провадження, крім домашнього арешту, не забезпечать з об`єктивних причин, законослухняну поведінку обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів враховує процесуальну поведінку обвинуваченого протягом розгляду справи,особу обвинуваченого,який має постійне місце проживання, має на утриманні дружину непрацездатного віку, є пенсіонером, а також стан здоров`я ОСОБА_8 , у зв`язку з яким, він потребує систематичних медичних обстежень та лікування, що підтверджується долученими до матеріалів справи виписками з медичної картки стаціонарного хворого. Відтак, колегія суддів частково погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби із забороною права залишати місце постійного проживання в період часу з 21 години по 07 годину наступної доби буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також дозволить обвинуваченому ОСОБА_8 пройти необхідне лікування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 369-372, 375-376 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
Клопотання задоволити частково.

Продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту з обмеженням права покидати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин строком на 2 місяці, тобто до 29 березня 2020 року включно.

Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3)здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3