КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на Київську область, прокуратури Київської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, проживає вАДРЕСА_1 , одружений, має 2 неповнолітні доньки, з вищою освітою, не працює, раніше не судимий, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби за винятком необхідності надання невідкладної медичної допомоги йому та членам його сім`ї, до 26 червня 2020 року включно.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя, враховуючи характер висунутої підозри, позитивні дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурор другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на Київську область, прокуратури Київської області ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник в своїй апеляційні скарзі, з доповненнями, просить ухвалу слідчого судді скасувати та у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , відмовити.

Сторона захисту вважає, що в ані в оскаржуваній ухвалі, ані в клопотанні про застосування запобіжного заходу не було доведено та належним чином досліджено наявність відповідних ризиків та обґрунтованої підозри.
Як зазначає захисник, всупереч ст. 194 КПК України, в оскаржуваній ухвалі взагалі не було досліджено і встановлено, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обґрунтованість підозри. В ухвалі не було проаналізовано жодного доказу. Слідчий суддя лише формально зазначив, що «...наведені у клопотанні доводи та документи свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cm. 364 КК України і вказані докази є достатніми на даному етапі досудового розслідування для застосування запобіжного заходу», при цьому не зазначаючи та не оцінюючи жодного доводу та аргументу.
В той же час, на думку апелянта, у діях ОСОБА_6 відсутні ознаки складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки ані у повідомленні про підозру, ані у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, на користь яких саме третіх осіб було здійснено ОСОБА_6 так зване «зловживання своїм службовим становищем».
Крім цього, захисник, посилаючись на рішення ЄСПЛ , зокрема № 12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51, за скаргою № 5522/04 від «20» січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, 41, за скаргою № 37466/04 від «20» травня 2010 року по справі «Москаленко проти України», вказує, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним та

зазначає про відсутність будь-яких ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 .

Крім того, апелянт звертає увагу, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу сторона обвинувачення просить визначити заставу у розмірі 10 000 000 грн., що більш ніж у 59 разів перевищує граничний розмір застави, передбачений КПК України у разі підозри особи у вчиненні тяжкого злочину, та більш ніж у 15 разів перевищує граничний розмір застави, що передбачений КПК України у разі підозри особи у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Більш того, в ході даного кримінального провадження було проведена судово-економічна експертиза за наслідками якої було складено висновок експерта від 16 березня 2020 року № 34/7. У вказаному висновку зазначено, що розмір матеріальної шкоди (збитків) нормативно та документально підтверджується в сумі 419 990,66 грн. Водночас, розмір застави у розмірі 10 000 000 грн., на якій наполягає сторона обвинувачення, перевищує розмір можливих збитків майже у 24 рази.
Таким чином, розмір застави, на якому наполягає сторона обвинувачення є абсолютно необгрунтованим, нічим не підтвердженим та неспівмірним ні з граничним розміром застави для злочинів даного виду тяжкості, ні з розміром можливих збитків.
Прокурор в своїй апеляційні скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_6 , із визначенням розміру застави не менше 10 000 000 гривень.
На думку прокурора, вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, винесеною без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, без належної оцінки існуючих у провадженні ризиків і є такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Як вказує прокурор, слідчим суддею недостатньо враховано тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме того, що підозрюваний протягом 2014 - 2020 років неодноразово перетинав лінію Державного кордону України, де можуть перебувати інші учасники інкримінованого останньому злочину, має місце реєстрації, однак фактично проживає в іншому місці, а також те, що повідомлення про підозру було здійснено на території Рівненської області, що не є місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 . Останній у подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також ОСОБА_6 володіє транспортним засобом та нерухомим майном за межами Києва, які на нього не зареєстровані. Зокрема, в ОСОБА_6 наявне нерухоме майно на тимчасово непідконтрольній території України.
Водночас, сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_6 підтримує соціальні зв`язки з особами, які проживають на тимчасово непідконтрольній українській владі території, сповідують антиукраїнські погляди явної спрямованості проти української держави та влади України, а також висловлюють підтримку бойовикам незаконних озброєних угруповань «Донецької народної республіки».
Також, на думку апелянта, слідчим суддею не враховано, що у ОСОБА_6 відсутнє підтвердження достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, вчинення нових злочинів чи продовження кримінальних правопорушень, у яких підозрюється, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, відсутні підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив задовольнити його апеляційну скаргу, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Першим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 25 червня 2019 року, відомості про яке внесені за матеріалами Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України (далі по тексту КЗЕ СБУ) щодо можливих зловживань службовим становищем службовими особами Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі РВ ФДМУ по м. Києву), які діючи за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Шанс» та ТОВ «Петра-групп», без наявних на те підстав, в порушення діючого законодавства призупинили внесення вказаними суб`єктами господарювання орендної плати за користування державним нерухомим майном (нежитлові приміщення), що призвело до недоотриманням державним бюджетом понад 400 000 грн. орендних платежів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
22 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
27 квітня 2020 року слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби за винятком необхідності надання невідкладної медичної допомоги йому та членам його сім`ї, до 26 червня 2020 року включно.

З таким рішенням колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Як вбачається з ухвали судді та журналу судового засідання, наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано пояснення прокурора та захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при застосуванні запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, що містяться у клопотанні органу досудового розслідування докази з доданими до нього матеріалами.

З урахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого. 2 т. 364 КК України.

Окрім того, слідчий суддя визнав доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого.
Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя не в повній мірі врахував положення ст. 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Задовольняючи відповідне клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя хоч і встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не з`ясував та не навів переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та запобігти вказаним ризикам. Не надано таких доказів і прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції.
Посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово перетинав лінію Державного кордону України, де можуть перебувати інші учасники інкримінованого останньому злочину, не проживає за своїм місцем реєстрації, носять абстрактний характер та не є безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про це зазначає прокурор.
Ті обставини, що підозрюваний підтримує соціальні зв`язки з особами, які проживають на тимчасово непідконтрольній українській владі території, сповідують антиукраїнські погляди явної спрямованості проти української держави та влади України, а також висловлюють підтримку бойовикам незаконних озброєних угруповань «Донецької народної республіки», нічим не підтверджені, та не є визначеними законом підставами, для застосування щодо особи найсуворішого запобіжного заходу.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимий, з вищою освітою, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, добру репутацію, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать, що підозрюваний ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, зокрема здійснював незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; здійснював будь-які спроби знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чи вчинив інше кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що до нього безпідставно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу та не доведено таких ризиків прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати, постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке на думку колегії суддів, зможе забезпечити запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обовязків.

Керуючись ст.ст. 176 - 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на Київську область, прокуратури Київської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 погодженого прокурором укримінальному провадженні ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби за винятком необхідності надання невідкладної медичної допомоги йому та членам його сім`ї, до 26 червня 2020 року включно - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погоджене прокурором укримінальному провадженні ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за їх вимогою;
- повідомляти слідчого прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії покладених на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків визначити до 26 червня 2020 року включно.

Повідомити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обовязків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль на виконанням підозрюваним особистого зобов`язання покласти на слідчих у кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2585/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1