Номер провадження: 11-кп/813/1055/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 року м. Одеса

Одеській апеляційний у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 06 грудня 2019 року, якою був повернутий прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000226, внесеному до ЄРДР 09.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскарженою ухвалою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до ЄРДР 09.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України, прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України.

Підставами для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив наступне:

- в порушення п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначено формулювання обвинувачення від якого ОСОБА_8 повинен захищатися в суді;

- в обвинувальному акті не зазначено час та місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України;

- з тексту обвинувального акту вбачається, що він був затверджений прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , однак затверджений він іншою особою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На зазначену ухвалу суду прокурором Одеської місцевої прокуратури ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, незаконною, та посилається на такі обставини:

- в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 додержано вимоги п.5 ч.2 ст. 291 КПК України;

- суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень під час підготовчого судового засідання, оскільки надавати оцінку щодо доведеності даних про подію, згідно із ст.368 КПК України, саме в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду про повернення обвинувального акту з підстав його невідповідності вимогам КПК України та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції, у новому складі суду.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.

Обвинувачений в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора був повідомлений належним чином, причин неприбуття не повідомив, з клопотанням про відкладення судового розгляду не звертався.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з норм ч.1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно із приписом п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 4 статті 110 КПК України містить вичерпне поняття такого документу як обвинувальний акт. Зокрема визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпний перелік відомостей, які згідно ч.2 ст.291 КПК України повинен містити обвинувальний акт, з огляду на положення п.3 ч.3 ст.314 КПК України щодо відповідності обвинувального акту вимогам саме КПК України, а не конкретно статті 291 КПК України, не тільки не виключає, а навпаки передбачає обов`язок слідчого, прокурора при складанні обвинувального акту в обов`язковому порядку враховувати, крім ч.2 ст.291 КПК України, положення і інших статей КПК України, якими визначається спосіб здійснення та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, як випливає зі змісту Кримінального процесуального Кодексу, формулюючи обвинувачення слід враховувати вимоги ст.91 вказаного Закону, щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема щодо події кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, до яких віднесені подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, і мета вчинення кримінального правопорушення, та інші обставини, - покладається на слідчого, прокурора.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що в обвинувальному акті обвинувачення сформульовано не конкретно.

З обвинувачення не зрозуміло куди саме, згідно з отриманою повісткою, мав прибути ОСОБА_8 та в який час, а також не зазначено куди саме і в який час він не прибув, що позбавляє обвинуваченого можливості здійснити ефективний захист від пред`явленого обвинувачення.

Крім того, імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Наявність вказаної неповноти в обвинувальному акті порушує один із основних конституційних принципів обвинуваченого - право на захист, оскільки позбавляє останнього знати у яких конкретних діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, а також подальшій можливості викладення своїх показань, заперечень, а суд належним чином встановити істину у кримінальному провадженні.

Встановлені судом першої інстанції недоліки не давали суду першої інстанції підстав для призначення справи до судового розгляду, тому обвинувальний акт у зв`язку з невідповідністю останнього вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обґрунтовано судом першої інстанції повернутий прокурору.

Підстав вважати, що суд першої інстанції вдався до оцінки правильності кваліфікації дії обвинуваченого, про що вказує в своїй апеляційній скарзі прокурор, апеляційний суд не вбачає. Підготовче провадження є першим важливим етапом судового провадження у суді першої інстанції, завданням якого є процесуальне та організаційне забезпечення судового розгляду відповідно до вимог КПК України, якими визначається спосіб здійснення та виконання завдань кримінального провадження, що було виконано судом першої інстанції.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000226, внесеного до ЄРДР 09.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України,(а.с.1-4) вбачається, що він затверджений прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , відповідно до тексту четвертої сторінки, в той час, як фактично обвинувальний акт затверджений прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , відповідно до тексту першої його сторінки.

Викладені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що даний факт, ні яким чином не впливає на розгляд обвинувального акту по суті, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки суд першої інстанції зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження та з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття рішень, передбачених ч.3 ст. 314 КПК. Тому на переконання апеляційного суду, вказаний недолік обвинувального акту має бути виправлений.

Прокурором не наведено достатніх обґрунтувань істотного порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. При цьому апеляційний суд враховує, що повернення обвинувального акту прокурору жодним чином не позбавляє органи досудового розслідування та прокурора повторно спрямувати провадження до суду у спосіб встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що необхідне залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями: 290, 291, 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 06.12.209 року, якою був повернутий прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000226, внесеному до ЄРДР 09.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4