Справа № 178/546/20
У Х В А Л А

08 травня 2020 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000227 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Октябрьський Гісарського району Таджикистану, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей, раніше судимого 17 грудня 2013 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років, 18 липня 2014 року перегляд вироку Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з використанням ст.6 ЗУ «Про Амністію в 2014 році», скорочено на половину не відбуту частину покарання 2 роки 2 місяці 20 днів, звільнений 20 листопада 2015 року з місця позбавлення волі на підставі визначення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, від 11 листопада 2015 року на підставі ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України умовного-достроково з невідбутим строком 7 місяців 29 днів, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчим СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду внесено клопотання, узгоджене з прокурором у кримінальному провадженні за № 0000227 порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно клопотання ОСОБА_5 07 травня 2020 року приблизно о 12 годині перебував в приміщенні жилого будинку за місцем мешкання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, в результаті чого у ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаний час, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись в приміщенні жилого будинку по АДРЕСА_2 , утримуючи ніж в правій руці, який він взяв на столі в приміщенні спальні вказаного будинку, умисно вказаним ножем наніс декілька ударів в тулуб ОСОБА_7 , якими спричинив останньому тілесні ушкодження згідно довідки виданої КНП КМР «МЛШМД» від 08 травня 2020 року у вигляді проникаючого торакоабдомінального поранення зправа з пораненням міжреберної аретерії, діафрагми, колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини, правобічного гемопневмотораксу, геморагічного шоку, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Щодо вказаної події 07 травня 2020 року слідчим СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000227 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні 08 травня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
07 травня 2020 року, приблизно о 12 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території подвір`я жилого будинку ОСОБА_7 , по АДРЕСА_2 , в ході сварки ножем спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді рани правого плеча та забійних ран голови, про що 08 травня 2020 року слідчим СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000229 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Причетність ОСОБА_5 , до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 07 березня 2020 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколами допитів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , медичною довідкою та іншими доказами в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, просить обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків. Також наголошує на необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на суспільну небезпеку, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, крім того він раніше неодноразово був засуджений.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просять не застосовувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу підозрюваного на свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 може бути відоме місцезнаходження всіх речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 121 КК України за якою ОСОБА_5 пред`явлена підозра, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, суд не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення з місця злочину зник, тим самим перешкоджаючи об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, а також те що ОСОБА_5 17 грудня 2013 року був засуджений за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та на даний час має не зняту та непогашену судимість, крім того, ОСОБА_5 офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу та зважаючи на сувору міру покарання, передбачену за скоєння вказаного тяжкого кримінального правопорушення, може впливати на свідків, знищити або спотворювати речові докази по кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи, ризик чого передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому суд вважає неможливим застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що спричиняє висновок суду про задоволення клопотання і відмови в застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому суд у відповідності із ч. 4 ст. 183 КПК України вважає можливим не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки він підозрюється в скоєнні злочину, вчиненого з застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Октябрьський Гісарського району Таджикистану, зареєстрованому та проживаючому по АДРЕСА_1 , підозрюваному за ч. 1 ст. 121 КК України, обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали складає шістдесят днів, починаючи з 07 травня 2020 року.
Підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1