Справа № 991/3320/20
Провадження1-кс/991/3421/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_2 просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 27.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000245 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України; зобов`язати компетентну посадову особу Генеральної прокуратури України у цьому кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування чітко визначено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 частина 1 ст. 303 КПК України доповнена пунктом 10, відповідно до якого передбачена можливість оскарження на досудовому провадженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Дія нормативно-правового акту в часі починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце, що визначено ч. 1 ст. 58 Конституції України. Однак за положеннями ст. 58 Конституції України допускається зворотна дія законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч.1 ст. 5 КПК України, які регулюють дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якими процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. Однак, на відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть тоді, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Так, згідно з п. 4 § 2 Прикінцевих положень Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ норми пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 §1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя має право на підставі вищезазначеної процесуальної норми розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

Зі змісту скарги встановлено, що Національним бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000245 від 07.04.2017.

27 січня 2020 року ОСОБА_3 у межах цього кримінального провадження вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень 27.01.2020, однак відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000245 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2017, тому положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру особі при зазначених обставинах застосовуватися не можуть.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1