Справа № 461/5381/20
Провадження № 1-кс/461/4525/20
УХВАЛА

13.07.2020 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,

встановив:

слідчим управліннямГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000696 від 30.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до руху коштів по усіх рахунках і банківських картах у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які перебувають у користуванні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з можливістю проведення тимчасового доступу до вказаної інформації у приміщенні ЗАХІДНЕ ГРУ АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " що за адресою, АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи клопотання тим, що вказані документи (інформація) самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення істини у справі та можуть бути використані як докази у ній. Зазначає, що іншим способом отримати такі документи неможливо.

Слідчий розгляд справи просить проводити за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону (ч.6 ст.163 КПК України).
Статтею 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок розкриття банківської таємниці.
Частиною 1 цієї ж статті передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національної поліції, Національному антикорупційному бюро України, Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

Таким чином, державні органи, визначені в ч. 1 ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" можуть отримати на письмовий запит без рішення суду доступ до інформації про операції за рахунками осіб, включаючи інформацію про контрагентів, навіть, якщо їх рахунки відкриті в інших банках.

Матеріали клопотання не містять жодних даних про вжиття слідчим, передбачених ст. 93 КПК України та ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" заходів, щодо витребування та отримання від банку затребуваних у клопотанні документів.

Відтак, неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою затребуваних речей і документів слідчим не доведено.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи слідчого, викладені у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.159-165,222 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1