Справа № 686/599/20
Провадження № 1-кс/686/615/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення його законному власнику,

ВСТАНОВИЛА:

8.01.2020 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло вище вказане клопотання ОСОБА_3 , в обґрунтування якого посилається на те, що на підставі договору купівлі - продажу він став власником автомобіля «Mersedes Benz Sprinter», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_5 від 18 березня 2016 року надано дозвіл уповноваженим особам СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області на тимчасовий доступ до зазначеного автомобіля та документів на його право власності в межах кримінального провадження №0001704 від 2 квітня 2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. На підставі цієї ухвали слідчого судді 01 квітня 2016 року старшим уповноваженим СКП Південно-західного відділення поліції ХВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 у ОСОБА_3 було вилучено цей автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію. Крім того, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_5 від 11 квітня 2017 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Південно-Західного відділення поліції Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 про арешт цього майна та на цей автомобіль і свідоцтво про його реєстрацію накладено арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження, проте ще 30 червня 2016 року цей автомобіль працівниками поліції було передано на зберігання ОСОБА_8 , який не є ані його власником, ані законним володільцем, та який він експлуатує, здійснюючи перевезення пасажирів. Вважає, що арешт на вказаний автомобіль накладено незаконно, оскільки клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тоді як у даному випадку воно подано через рік. Таким чином, вважає, що автомобіль має бути повернутий йому як тимчасово вилучене майно на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 175 КПК України.
Просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_5 від 11 квітня 2017 року арешт на належний йому на праві власності автомобіль «Mersedes Benz Sprinter», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію серія НОМЕР_2 від 17 березня 2013 року та повернути цей автомобіль і свідоцтво про його реєстрацію їх законному власнику ОСОБА_3 .
Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав і просить його задовольнити. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 не є власником автомобіля, однак станом на 2017 рік користувався ним.

Слідчий в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, пояснив, що всі доводи щодо необхідності арешту майна розглядалися слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором. При цьому визначаючи порядок зберігання речових доказів, слідчий діяв відповідно до ст. 100 КПК України. Клопотань про повернення майна йому заявник не подавав, крім того, він має статус свідка в кримінальному провадженні і за однією з версій слідства може бути причетний до схеми, за якою майно незаконно вибуло від потерпілого, тому в слідчого не було підстав передавати вилучений автомобіль на зберігання ОСОБА_3 .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження №0001704 від 03.04.2015, слід дійти висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з таких підстав.

В провадженні слідчих Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄДР за заявою ОСОБА_8 за № 0001704 від 03.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння всупереч волі власника ОСОБА_9 невстановленою особою 5.03.2015 близько 15.00 на території тролейбусного ДЕПО автомобілем ОСОБА_9 «Mersedes Benz Sprint», тип бус, білого кольору, д/н НОМЕР_3 , 2002 року випуску, яким, відповідно до довіреності ВТ 592897 від 22.02.2013 володів та користувався ОСОБА_8 , чим останньому завдано майнової шкоди на суму 225000 грн.).

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2016 слідчому СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 або оперативним працівникам за дорученням слідчого було надано дозвіл на тимчасовий доступ до транспортного засобу «Mersedes Benz Sprint», 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та документів на право власності зазначеного автомобіля, які знаходяться у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із правом вилучення зазначених автомобіля і документів.
На підставі зазначеної ухвали було здійснено тимчасовий доступ до речей і документів і 01.04.2016 вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 було вилучено.
02.04.2016 постановою старшого слідчого ХВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_4 вилучені автомобіль і свідоцтво про його реєстрацію були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню №0001704.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.04.2016 було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_3 , а ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2016 про надання тимчасового доступу з правом його вилучення залишено без змін.
30.06.2016 ОСОБА_8 звернувся до слідчого з заявою про передачу йому на відповідальне зберігання вище вказаного автомобіля.
Постановою від 30.06.2016 слідчим вирішено автомобіль передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 . Останній того ж дня отримав автомобіль.
Заступник начальника СВ Південно-Західного ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням від 10.04.2017 про накладення арешту на речові докази у даному кримінальному провадженні вище вказані автомобіль і свідоцтво про його реєстрацію.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 11.04.2017 клопотання задоволено, накладено арешт на автомобіль «Mersedes Benz Sprint», 2002 року випуску, WIN НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_4 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , та на свідоцтво про реєстрацію автомобіля серії НОМЕР_5 від 17.03.2015, у вигляді заборони відчуження, розпорядження наведеним майном. Арешт накладено для забезпечення збереження речових доказів.
Аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження № 0001704 від 03.04.2015, слід дійти висновку, що вилучаючи майно, на яке вказує заявник, слідчий діяв на виконання ухвали слідчого судді, законність якої підтверджена Апеляційним судом Хмельницької області, і в порядку глави 15 КПК України («Тимчасовий доступ до речей і документів»). Вказана глава не передбачає необхідності невідкладного арешту вилученого майна чи звернення з таким клопотанням до суду.
Натомість тимчасове вилучення майна врегульовано главою 16 КПК України. Виходячи з аналізу ст. ст. 167 168 КПК України, вилучене за ухвалою суду про надання тимчасового доступу до речей і документів майно не має статусу тимчасово вилучено майна. Відтак на нього не поширюються положення щодо припинення тимчасового вилучення майна, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 169 і ч. 5 ст. 171 КПК України, на які посилається заявник.
У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що кримінальне провадження, в межах якого накладено арешт, не закінчено, а арешт було накладено для збереження речових доказів, відсутні підстави вважати, що потреба в арешті відпала.
Доводи заявника щодо необґрунтованості накладення арешту також не можуть бути взяті до уваги, оскільки таку необґрунтованість заявник вбачає в порушенні ч. 5 ст. 171 КПК України слідчим, який подавав клопотання про арешт і на підставі якого такий арешт було накладено, однак, як уже зазначено вище, вказана норма закону не поширюється на дані правовідносини.
Отже, визначені законом підстави для скасування арешту, а відтак і для повернення майна особі, в якої його було вилучено, - відсутні.
Керуючись ст. ст. 167 168, п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171, ст. 174КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення його законному власнику залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали 10.00 28.01.2020.

Слідчий суддя: