Справа №345/387/20
Провадження № 1-кп/345/174/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000086 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, громадянки України, раніше не судимої, за ч.1 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:
що ОСОБА_5 вчинила незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство).

Злочин вчинено при наступних обставинах:

ОСОБА_5 , маючи на меті незаконно заволодіти чужим майном - бюджетними коштами для виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, шляхом обману, приховавши обставини, що впливають на призначення і виплату допомоги, 05.01.2016 року надала в Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації (далі Управління), необхідні документи, в тому числі заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в період з 01.07.2015 до 31.12.2015. При цьому діючи умисно, з корисливих мотивів та іншої особистої заінтересованості, будучи попередженою, що подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї, тягне за собою відмову в призначенні або припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, внесла відомості про те, що її чоловік ОСОБА_6 здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, та інших доходів не має. На підставі поданих документів їй призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01.01.2016 до 30.06.2016 і розпочато виплати. Однак, відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 08.12.2017, ОСОБА_6 в період з 26.09.2015 до 31.10.2015 перебував за кордоном, тобто у вказаний період догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, не здійснював.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном - бюджетними коштами для виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, ОСОБА_5 зверталась в Управління 05.07.2016, 05.01.2017 та 05.07.2017, та діючи умисно, з корисливих мотивів та іншої особистої заінтересованості, будучи попередженою, що подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї, тягне за собою відмову в призначенні або припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, вносила до декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відомості про те, що її чоловік ОСОБА_6 здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, та інших доходів не має. На підставі поданих документів їй було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в періоди з 01.07.2016 до 31.12.2016, з 01.01.2017 по 30.06.2017 та з 01.07.2017 по 31.12.2017 і здійснювались виплати.

Однак, відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 08.12.2017, ОСОБА_6 в періоди з 20.03.2016 до 11.09.2016, з 01.02.2017 до 14.04.2017, з 25.04.2017 до 08.09.2017 та з 20.09.2017 до 09.11.2017 перебував за кордоном, тобто у вказані періоди догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, не здійснював.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 Постанови Кабінету міністрів України № 250 від 24.02.2003 соціальна допомога не призначається у випадках, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману (шахрайства), незаконно, на підставі її заяв та декларацій отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у періоди часу з 01.01.2016 до 30.06.2016, з 01.07.2016 до 31.12.2016, з 01.01.2017 до 30.06.2017 та з 01.07.2017 до 31.12.2017, внаслідок чого незаконно заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 36 947,14 грн. (тридцять шість тисяч дев`ятсот сорок сім гривень чотирнадцять копійок).

Під час досудового розслідування між прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості від 24.01.2020.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 24.01.2020 вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину.

При вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 470 КПК України враховано:

- ступінь та характер сприяння підозрюваної у проведенні кримінального провадження щодо нього, зокрема те, що в ході досудового розслідування підозрювана ОСОБА_5 вину визнала повністю, активно сприяла розкриттю вчиненого нею правопорушення;

- характер і тяжкість обвинувачення (підозри), зокрема те, що злочин, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є злочином невеликої тяжкості ;

- наявність суспільних інтересів в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 не порушує покладені на неї обов"язки, передбачені частиною 7 статті 42 КПК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 раніше не судима, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатра та нарколога не числиться, щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, то сторони погоджуються на призначення покарання зазначеного в санкції ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн..

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити угоду, призначивши обвинуваченій визначену сторонами міру покарання. Крім того, вказав, що угода про визнання винуватості укладена за згодою потерпілої сторони Управління соціального захисту населення Калуської РДА, що підтверджується заявою представника потерпілого ОСОБА_7 від 24.01.2020, яка подана в Калуську місцеву прокуратуру.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала та підтвердила, що злочин вчиненою нею, з підстав, наведених в обвинувальному акті. Просить затвердити угоду про визнання винуватості від 24.01.2020.

Представник потерпілого Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказує, що не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_5 та Калуською місцевою прокуратури, просить розгляд кримінального провадження проводити у його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, обвинувачена розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні їй додатково роз`яснені, визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, підтвердила обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні та надав згоду на призначення, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості, покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин.

Обвинувачена усвідомлює, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 і узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України. Зокрема, з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченої , її віку, стану здоров`я, та того, що ОСОБА_5 позитивно характеризується, на «Д» обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та наявних пом`якшуючих покарання обставин, а саме: визнання вини, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості від 24.01.2020, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , за згодою потерпілої сторони, відповідають вимогам КПК України, міра покарання узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.190 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості від 24.01.2020 із призначенням обвинуваченій узгодженої міри покарання у вигляді штрафу і ухвалення обвинувального вироку.

Процесуальних витрат по справі немає.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65, 100, 314, 373, 374,468-476 КПК України, суд,

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000086, укладену між прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 визнати винуватою за ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн..

Речові докази: завірену копію заяви ОСОБА_5 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг № 30019 від 05.01.2016 на 1 арк.; завірену копію декларації ОСОБА_5 про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 05.01.2016 на 2 арк.; завірені копії рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї № 30019 від 11.02.2016 та розрахунку державної соціальної допомоги з 01.01.2016 по 30.06.2016 на 1 арк.; завірену копі. заяви ОСОБА_5 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг № 11666 від 05.07.2016 на 1 арк.; завірену копію декларації ОСОБА_5 про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 05.07.2016 на 2 арк.; завірену копію рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї № 11666 від 08.07.2016 на 1 арк.; завірену копію заяви ОСОБА_5 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг № 10091 від 05.01.2017 на 1 арк.; завірену копію декларації ОСОБА_5 про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 05.01.2017 на 2 арк.; завірену копію рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї № 10091 на 1 арк.; завірену копію заяви ОСОБА_5 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг № 12291 від 05.07.2017 на 2 арк.; завірену копію декларації ОСОБА_5 про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 05.07.2017 на 2 арк.; завірену копію рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї № 12291від 11.07.2017 на 1 арк.; завірену копію відповіді Державної прикордонної служби від 08.12.2017 № 0.64-42307/0/15-17 на 1 арк.; завірені копії інформації про перетин державного кордону ОСОБА_9 та розрахунків державної соціальної допомоги на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; завірені копії чеку про відправлення ПАТ «Укрпошта» та акту № 114 від 30.01.2018 щодо припинення (перерахунку) державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на 1 арк.; завірену копію довідки про переплату № 1764 на 1 арк.; завірені копії повідомлення ОСОБА_5 про припинення надання соціальної допомоги від 05.05.2018 № 1050/64-17 та заяви ОСОБА_5 від 11.06.2018 на 1 арк.; повідомлення ОСОБА_5 про припинення надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 21.01.2020 № 189/64-17 на 1 арк.; довідку про отримання допомоги на ім`я ОСОБА_5 № 322 від 21.01.2020, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий: