Справа № 344/1111/20
Провадження № 1-кс/344/530/20
У Х В А Л А
29 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що 04/11/2019 скаржнику Прокуратурою Івано-Франківської області відмовлено у внесенні відомостей в ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України за повідомленням скаржника про ухвалення завідомо неправосудного рішення суддею Івано-Франківського окружного адміністративного суду; 04/01/2020 скаржнику повторно відмовлено в внесенні відомостей в ЄРДР тому скаржник просив суд зобов`язати Прокуратуру Івано-Франківської області внести відомості в ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з підстав, що в ній вказані, надав перед судом пояснення про те, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом розглядалась справа за його позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дій щодо припинення виплати пенсії та зобов`язання поновити виплату, за наслідками розгляду справи в задоволенні позовних вимог було відмовлено, в наступному апеляційним судом скасовано рішення суду першої інстанції та постановлено рішення, яким адміністративний позов задоволено; представники пенсійного фонду обманом та примусом заставили скаржника стати на облік у відповідному органі, хоча скаржник такого для себе не бажав, головуючим суддею першої інстанції умисно не враховано обставин справи, не надано оцінку доказам.

В судовому засіданні прокурор заперечив скаргу та надав перед судом пояснення про те, що вона позбавлена правових підстав, оскільки з скаржник неодноразово звертався з заявами щодо внесення відомостей в ЄРДР, йому неодноразово повідомлено про безпідставність звернення і недопущення впливу на незалежність суду, всі звернення було розглянуто та відмовлено, оскільки суддя є уповноваженим суб`єктом на ухвалення судових рішень, у разі непогодження із судовим рішенням учасник спору може звернутись у встановленому законом порядку до вищестоящого суду, що у свою чергу скаржник і здійснив, він скористався відповідним правом на оскарження рішення, скаргу задоволено частково, а не повністю, у свою чергу згідно з кримінально-процесуальним законодавством не всі без виключення заяви підлягають реєстрації в ЄРДР, а тільки ті які відповідають, встановленим для них вимогам, заяви скаржника є формою незаконного впливу на незалежність суду, оскільки викладені в заявах доводи зводяться до незгоди із прийнятим судовим рішенням.

Судом встановлено наступні обставини.

04/01/2019 Прокуратурою Івано-Франківської області відмовлено в реєстрації повідомлення скаржника.

21/01/2020 Прокуратурою Івано-Франківської області повторно відмовлено в реєстрації повідомлення скаржника.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому в п. 1 ст. 36 КПК України вказано, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже внесення відомостей в ЄРДР належить до компетенції прокурора, яка реалізується ним дискреційно з правових підстав та у порядку, що визначені процесуальним законом.

Так само в п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року вказано, що Суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України. Отже право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. У свою чергу кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно відповідним компетентним державним органом.

Крім цього відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Баглай проти України» (Baglay v. Ukraine), № 22431/02, п. 31, рішення від 8 листопада 2005 року, та «Стоянова та Недельку проти Румунії» (Stoianova and Nedelcu v. Romania), № 77517/01 та № 77722/01, п. 20) право на кримінально-правове переслідування належить саме органу державної влади, який наділений компетенцією щодо проведення кримінально переслідування чи його припинення.

Отже зазначене прав належить органу досудового розслідування безпосередньо та реалізується ним самостійно, дискреційно.

У свою чергу особа, яка звернулась зі скаргою має право надати суду докази неправомірності дій, рішень та бездіяльності органу досудового розслідування. Само по собі непогодження і не визнання рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування не вказує на їх неправомірність.

Так в судовому засіданні прокурор надав перед судом пояснення про те, що обставини викладені в заяві про злочин є формою впливу на незалежність суду і порушення відповідної гарантії, що встановлена законом, вони не містять інформацію про складу злочину за змістом ст. 375 КК України.

В свою чергу відповідно до п. 52 рішення від 26/07/2011 р. Європейського суду з прав людини в справі «Georgel and Georgeta Stoicescu проти Румунії» (скарга № 9718/03), якщо не встановлено безпосереднього заподіяння тілесного ушкодження то позитивне зобов`язання держави щодо «ефективності судової системи» не вимагає порушення кримінальної справи, достатнім є дисциплінарний, цивільний чи адміністративний спосіб правового захисту потерпілому (наприклад, постанова Європейського суду з прав людини в справі «Во проти Франції» (Vo v. France), скарга № 53924/00, § 90, ECHR 2004-VIII, і постанова в справі «Мастроматтео проти Італії" (Mastromatteo v. Italy), скарга № 37703/97, §§ 90 и 94-95, ECHR 2002-VIII).

Таким чином у органу досудового розслідування є правові підстави для самостійного прийняття рішення щодо внесення повідомлення в ЄРДР чи відмову в цьому, контроль за якими здійснюється на основі правових підстав таких дій та порядку їх здійснення.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. До компетенції слідчого судді належить виключно встановлення обставин неправомірності бездіяльності прокурора.

Також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вайт та Кенеді проти Німеччини» (Waite and Kennedy v. Germany), заява № 26083/94, п. 54, ЕСПЛ 1999-I Суд повторює, що саме національні суди повинні тлумачити національне законодавство та надавати оцінку наданим їм доказам.

Однак перед судом не доведено порушення прав скаржника, оскільки доводи викладені в скарзі та пояснення надані в судовому засіданні зводяться до обставин непогодження з судовим рішенням. При цьому до компетенції слідчого судді не належить надання оцінки правосудності рішення винесеного Івано-Франківського окружного адміністратвиного суду, оскільки встановлення обґрунтованості та законності рішення суду першої інстанції є компетенцією суду апеляційної інстанції та касаційної інстанції.

Отже відмова органу досудового розслідування від внесення в ЄРДР відомостей, які за змістом не складають повідомлення про злочин, оскільки не містять ознак складу злочину за визначеною в заяві кваліфікацією за нормою особливої частини КК України, не спростована скаржником. Кримінально-правове переслідування особи задля забезпечення реалізації принципу невідворотності покарання за вчинення злочину не забезпечується за бажанням будь-яких осіб, а здійснюється з правових підстав та у порядку, що визначений кримінальним процесуальним законом.

Гарантії незалежності прокурора, що вказані в ст. 36 КПК України в тому числі забезпечуються і диспозицією ст. 343 КК України, в якій передбачено неправомірність впливу у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, добитися прийняття незаконного рішення.

В ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону зловживати правами, що гарантовані положеннями Конвенції.

Тому і суд не є засобом для будь-яких учасників кримінальних процесуальних відносин у зловживанні правами, не толерує таких дій та не сприяє цьому.

В заяві про вчинення злочину повинно бути однозначно вказано на фактичні обставини, які відповідають будь-якій із диспозицій особливої частини КК України, а не про припущення таких дій, сумніви у їх здійсненні.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1