Справа № 504/578/20
Номер провадження 1-кс/504/272/20
У Х В А Л А
03.03.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Комінтернівське Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, працюючого за наймом, офіційно неодруженого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
В судовому засіданні встановлено, що СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 02.03.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

З клопотання вбачається, що 01.03.2020р., приблизно о 19 год. між ОСОБА_5 та його колишньою співмешканкою ОСОБА_7 , під час перебування за місцем її мешкання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виникла сварка.

В ході словесного конфлікту, на ґрунті особистих неприязних стосунків у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , підійшов ззаду до ОСОБА_7 , та обхопивши її шию своєю правою рукою почав душити.

У зв`язку із вчиненням потерпілою опору з метою припинення ОСОБА_5 протиправних дій, останній штовхнув ОСОБА_7 , у наслідок чого вона впала на підлогу.

У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_5 присів на черевну порожнину ОСОБА_7 , обхопив обома руками та почав душити її за шию.

ОСОБА_5 будучи впевненим, що виконав усі дії, які вважав необхідними та протиправно заподіяв смерть ОСОБА_7 , з метою приховання злочину кинув її до криниці, розташованої на території вказаного домоволодіння.

Разом з тим, ОСОБА_5 злочин, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 до кінця не довів, з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_7 виявилась живою.

Правовою кваліфікацією вказаного правопорушення є ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що згідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

02.03.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.03.2020р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 01.03.2020р., за адресою: АДРЕСА_1 ;
-протоколом огляду місця події від 01.03.2020р., під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «HUAWEI nova 3i»;
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 02.03.2020р., в якому остання вказала на обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_5 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.03.2020р., в якому останній вказав на відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 ;
-довідкою КНП «Лиманська ЦРЛ», згідно якої у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забійна рана тім`яної області, чисельні гематоми, садна шиї та тіла;
-постановою про визнання речовими доказами, а саме: грошових коштів на загальну суму 7316 гривень, пістолета чорного кольору та магазина з набоями у кількості 5 шт., та гільзи у кількості 2 шт., двох паперових пакетів, з надписами змиви з правої руки потерпілої ОСОБА_7 та змиви з лівої руки потерпілої ОСОБА_7 , мобільного телефону марки «HUAWEI nova 3i»;
- іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування
Враховуючи, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення вказаного клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки підозрюваний кається, не має наміру переховуватися від суду, має постійне місце проживання, сам намагався прийти до поліції із зізнанням, однак не встиг, бо був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Оцінюючи заявлені у клопотанні ризики, слідчий суддя зазначає наступне.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_5 здається явно переконливою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, має періодичний заробіток, оскільки ходить в рейси моряком, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, інших утриманців, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на потерпілу та свідка, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 деякий час спільно проживав з потерпілою та перебував у неофіційних відносинах з останньою. Також підозрюваний підтримував дружні відносини зі свідком ОСОБА_8 , який є братом потерпілої, тому шляхом вмовляння, переконання чи погроз він може вплинути на них з метою зміни показань під час досудового розслідування та, у подальшому, під час судового розгляду

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення завдань, визначених у ст.2 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.9 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 , в супереч положень ст.132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені ризики та обставини, визначені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, є неактуальними та недоведеними.

Оцінивши доводи сторони захисту, слідчий суддя зазначає, що однієї тієї обставини, що підозрюваний має постійне місце проживання і нібито не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування, не достатньо для виправдання заявлених в клопотанні ризиків.

Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що підозрюваний сам намагався прийти до поліції із зізнанням, однак не встиг, бо був затриманий, на думку слідчого судді, не впливають на ступінь доведеності заявлених ризиків.

Тому, з врахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення та характеру його вчинення, слідчий суддя вважає неможливим обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насилля, слідчий суддя вважає, що встановлювати розмір застави є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 02.03.2020р. 01 год. 55 хв.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 01.05.2020р. 01 год. 55 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Термін дії ухвали до 01.05.2020 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1