Справа № 42/1899/20
Провадження № 1-кп/642/553/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, бесараба, уродженця м. Барнаула, Алтайського краю РФ, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-14.12.1994 Артемівським районним судом м. Луганська за ч.3 ст. 142 КК України (1960 р.) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-11.05.2000 Артемівським райсудом м . Луганська за ч.2 ст. 196-1, ч.2 ст. 142 КК України в силу ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 05.11.2005 на підставі постанови Перевальського районного суду Луганської області від 28.10.2005 умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 6 днів;
- 12.11.2007 Апеляційним судом Луганської області за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України в силу ст. ст.70, 71 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.05.2019 року за відбуттям строку покарання;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 ,будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, останній раз 12.11.2007 Апеляційним судом Луганськоїобласті за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 309 КК України в силу ст. ст. 70,71 КК України до 12 років6 місяців позбавлення волі, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення за таких обставин.
Так, 12 березня 2020 року, о 16:00 годині, знаходячись у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 вступив у конфлікт із раніше йому невідомою потерпілою ОСОБА_6 . Під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 . ОСОБА_5 побачив, як в останньої із правої зовнішньої кишені кофти випав мобільний телефон «Vermee М5» іmеі: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який належить потерпілій, та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі цілі, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, упевнившись, що за його діями потерпіла ОСОБА_6 та інші особи не спостерігають, ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон «Vermee М5», іmеі: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який належить потерпілій, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи 1 700 гривень 00 копійок.
Після цього ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1 700 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що дійсно 12 березня 2020 року о 16 год. прийшов зі знайомим у квартиру по АДРЕСА_4 , де його знайомий мав намір забрати речі своєї дружини. В квартирі у нього обвинуваченого- виник конфлікт із раніше йому незнайомою потерпілою ОСОБА_6 . Під час конфлікту він побачив, як із зовнішньої кишені її кофти випав мобільний телефон в корпусі чорного кольору. Він непомітно для присутніх та для потерпілої викрав вказаний мобільний телефон «Vermee М5», після чого залишив квартиру. Викрадений телефон він намагався продати на ринку, однак був виявлений працівниками поліції. Телефон повернутий потерпілій.У скоєному щиро покаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку, вчинене повторно.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Офіційно не працевлаштований. Раніше неодноразово судимий. За місцем відбуття покарання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та повне відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого в натурі.

Обставиною, яка обтяжує відповідно ст. 67 КК України його покарання, є рецидив злочинів, оскільки він судимий також і не за корисливі злочини, а саме за ст. 115 ч.2 п.12, ч.1 ст. 309 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, якє є злочином середньої тяжкості, наведені дані про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, пом`якшуючі його покарання обставини та обставину, що обтяжує покарання, вартість майна, наслідки злочину, та приходить до висновку, що ОСОБА_5 потребує ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді арешту.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Бокаріуса № 6419 від 24.03.2020 у розмірі 980 грн. 64 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.03.2020, слід скасувати. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 а визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_5 для виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 980 грн. 64 коп.

Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.03.2020, скасувати.

Речовий доказ - мобільний телефон «Vermee М5» іmеі: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору,переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити у її розпорядженні.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду ерез Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1