Справа № 297/1113/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/4806/784/19 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.08.2019.
Цим вироком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , непрацюючий, не одружений, що не має освіти, судимий, востаннє - вироком Берегівського районного суду від 12.09.2017 за ч.3 ст. 185 КК України на п`ять років позбавлення волі і на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, засуджений за ч.1 ст. 121 КК України на п`ять років і шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Берегівського районного суду від 12.09.2017 і остаточно до відбуття призначено шість років позбавлення волі.
Ухвалено: запобіжним заходом залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили; строк відбування покарання рахувати з моменту затримання: 20:00 30.03.2019, речовий доказ: DVD-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 23.05.2019 залишити в матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 29.03.2019 приблизно о 22:00 за місцем тимчасового проживання - в будинку АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з ОСОБА_10 наніс йому декілька ударів кулаками по обличчю, заштовхав його до сусідньої кімнати, де продовжив наносити удари руками та ногами, і спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечні для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що потерпілому відшкодовано моральні збитки, витрати на лікування, що потерпілий не має до нього претензій і просив звільнити його з-під варти, чого суд до уваги не взяв, а доводи захисника про застосування приписів ст. 69 КК України безпідставно відкинув. Просить вирок скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурор Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 просить залишити її без задоволення, вирок Берегівського районного суду від 06.08.2019 без змін. Вважає, що суд врахував ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначив його в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України. Зауважує, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, визначеного йому за попереднім вироком, а тому підстав для призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, немає.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку, доводи і вимоги апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого і захисника на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них прокурора, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, установлених судом, в апеляційній скарзі не оспорюється. Правова кваліфікація його діяння за ч.1 ст. 121 КК України, як умисного тяжкого тілесного ушкодження, узгоджується з установленими судом фактичними обставинами кримінального правопорушення, є правильною.
Санкція частини першої статті 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Статтею 69 КК України передбачено можливість призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, але тільки за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Згідно з ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, як визначено у частині другій цієї статті, загальний строк покарання за сукупністю вироків, не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
ОСОБА_12 обвинувачується в новому злочині, вчиненому під час іспитового строку, визначеного за попереднім вироком Берегівського районного суду від 12.09.2017, яким він засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на п`ять років позбавлення волі. Отже, за правилами ч.3 ст. 78 та ч.4 ст. 71 цього Кодексу суд, у разі визнання його винним, повинен був призначити йому покарання більше призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, тобто більше ніж п`ять років і шість місяців позбавлення волі.
У судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачений визнав повністю свою провину у вчиненні кримінального правопорушення та заявив про своє щире розкаяння.
Керуюча справами виконавчого комітету Берегівської міської ради в характеристиці ОСОБА_12 зазначила, що адміністративною комісією міської ради він до відповідальності не притягувався, скарг на нього до міської ради не було (а.п. 81).
Разом з тим, матеріали справи містять відомості про те, що ОСОБА_6 , починаючи з 1993 року, тобто з сімнадцятирічного віку, притягується до кримінальної відповідальності вдев`яте, у тому числі за тяжкі корисливі злочини, причому вп`яте за останні вісім років (а.п.67-76).
Висновок суду першої інстанції щодо застосованого до ОСОБА_6 покарання обґрунтований, в тому числі, посиланнями на обставини, що його обтяжують: рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, яким надано належну оцінку.
Водночас суд першої інстанції врахував і обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 : щире каяття та відсутність до нього претензій з боку потерпілого, а тому обрав йому наближене до найм`якішого з покарань, передбачених за такий злочин.
Інших обставин, які знижували б ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину судом не встановлено, в апеляційній скарзі і промовах обвинуваченого та захисника не наведено.

За своїм розміром призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним і, можливо, достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження вчинення ним нових злочинів.

Апеляційний суд зважує і на те, що від покарання, призначеного ОСОБА_6 за попереднім вироком, суд першої інстанції приєднав до призначеного за новий тяжкий злочин тільки шість місяців з п`яти років позбавлення волі.

Таким чином, серед доводів сторони захисту підстав для зміни вироку в частині призначення покарання апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.08.2019 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді: