Дата документу 26.03.2020 Справа № 334/5712/19
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/300/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/5712/19Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
26 березня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року відмовлено слідчому СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовано тим, що приблизно наприкінці 2014 року особа без громадянства ОСОБА_8 , яка постійно проживає в Україні з 1996 року, будучи директором ТОВ «Міжнародне агентство «Баракат» (до вересня 2015 року - ТОВ «Нью Скай»), що надає юридичні та консультаційні послуги іноземним громадянам по оформленню документів на приїзд в Україну, навчанню, працевлаштуванню, тимчасовому та постійному проживанню, а також оформленню громадянства, розробив злочинний план, направлений на незаконне переправлення через державний кордон України іноземних громадян із числа своїх знайомих та партнерів по комерційній діяльності, а саме: громадян Палестини Бакера ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,Овду ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянина Хашимітського Королівства Йорданія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом виготовлення їм завідомо підроблених паспортів громадян України, та подальшого оформлення на їх підставі в органах Державної міграційної служби України [далі - ДМС України), відповідних паспортів громадян України для виїзду за кордон, що надавало б їм право безперешкодно перетинати державний кордон України у будь-який час, без оформлення віз.
Паспорт громадянина України для виїзду за кордон згідно ч.1 ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» та ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994, є документом, який дає громадянам України право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Так, приблизно наприкінці 2014 року (точна дата та час досудовим слідством не встановлені), ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного плану, залучив до його виконання свого знайомого мешканця м. Запоріжжя ОСОБА_13 , за допомогою якого планував отримувати завідомо підроблені паспорти громадян України на ім`я вказаних іноземних громадян, та незаконно оформлювати їм в органах ДМС України відповідні паспорти громадян України для виїзду за кордон, з метою їх подальшого використання для незаконного переправлення цих осіб через державний кордон України.
- НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_16 нібито виданий Сакським МРВ ГУМВС України в Криму 12.09.1996 року, для громадянина Палестини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_16 нібито виданий Свердловським РВ УМВС України в Луганській області 07.09.2009 року, для громадянина Палестини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нібито виданий Сакським МРВ ГУМВС України в Криму 12.12.1996 року, для громадянина Палестини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
- НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нібито виданий Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, 12.12.1996, для громадянина Палестини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
- НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , нібито виданий Джанкойським МРВ ГУМВС України в Криму 26.09.1996 року, для громадянина Хашимітського Королівства Йорданія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
- НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_17 ТА, ІНФОРМАЦІЯ_3 , нібито виданий Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в Криму 08.11.2007 року, для громадянина Палестини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, у вказаний період часу (точна дата та час досудовим слідством не встановлені), в м. Запоріжжя, ОСОБА_14 особисто передав ОСОБА_19 зазначені підроблені документи громадян України на ім`я вказаних іноземців, отримавши від нього грошову винагороду у розмірі 6000 доларів США, із розрахунку 1500 доларів США за кожен комплект підроблених документів на кожну особу.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, у період з 23.07.2015 по 21.08.2015 року, у м. Дніпропетровськ, ОСОБА_8 , використовуючи завідомо підроблений паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я Бакер ОСОБА_9 нібито виданий Сакським МРВ ГУМВС України в Криму 12.09.1996 року отриманий від ОСОБА_13 при невстановлених слідством обставинах, організував оформлення та отримання в ГУ ДМС України у Дніпропетровській області паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 від 29.07.2015 року, для громадянина Палестини ОСОБА_16 , з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України під виглядом громадянина України.
03.09.2015 року у м. Дніпропетровськ, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з ОСОБА_13 злочинний план, використовуючи вказаний незаконно оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 від 29.07.2015 року, організував незаконне переправлення громадянина Палестини ОСОБА_16 через державний кордон України під виглядом громадянина України, авіарейсом №436 сполученням «Дніпропетровськ -Стамбул».
01.09.2015 року у м. Дніпропетровськ, ОСОБА_8 , продовжуючи свою протиправну діяльність та використовуючи незаконно виданий 22.08.2015 Ленінським РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області паспорт громадянина України НОМЕР_8 на ім`я громадянина Палестини ОСОБА_10 , отриманий від ОСОБА_13 , організував оформлення документів на отримання відповідного паспорту громадянина України для виїзду за кордон, з метою його подальшого використання для незаконного переправлення цієї особи через державний кордон України.
Для цього, 18.09.2015 з метою безпосереднього отримання вказаного паспорту для виїзду за кордон в ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 з використанням одного із підроблених паспортів громадянина України НОМЕР_9 нібито виданого Сакським МРВ ГУМВС України в Криму 12.12.1996, отриманого від ОСОБА_13 , організував оформлення та видачу на ім`я останнього довіреності №1785 від імені ОСОБА_10 як громадянина України.
Однак, вказаний паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 не було оформлено, у зв`язку із виявленням факту незаконної видачі Ленінським РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області паспорту громадянина України НОМЕР_8 на його ім`я.
Таким чином, досудовим розслідуванням встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення 15.02.2016 року повідомлено обґрунтовану підозру у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , араба, уродженця Кувейту, особу без громадянства, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
05.04.2017 року за погодженням із прокурором прокуратури Запорізької області ОСОБА_20 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_8 у розшук.
Таким чином, 05.04.2017 року ОСОБА_8 оголошено у розшук, здійснення якого доручено УСБУ в Запорізькій області.
За отриманими даними підозрюваний ОСОБА_8 виїхав на територію республіки Туреччина. На теперішній час його місце знаходження не встановлено.
21.01.2019 року прокурором, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені у формі процесуального керівництва - прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_20 підслідність даного кримінального провадження було визначено за слідчим відділом Дніпровського ВП ГУ НП В Запорізькій області.
Оскільки є підстави вважати, що зазначена особа буде ухилятися від явки до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, то слідчий просив надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу його для участі в розгляді клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна. В обґрунтування доводів зазначає, що під час виділення матеріалів з одного кримінального провадження, в якому особі повідомлено про підозру в окреме провадження, то ця особа набуває статусу підозрюваного у провадженні, виділеному в окреме провадження. Судом першої інстанції зазначені відомості до уваги не прийняті, що свідчить про те, що судом неповно вивчено всі необхідні обставини при розгляді зазначеного клопотання, а також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою надати дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги; колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При розгляді в суді першої інстанції клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу слідчим суддею були дотриманні вимоги закону у повному обсязі.
Кримінальним процесуальним кодексом України визначений порядок вручення письмового повідомлення про підозру.
Відповідно до вимог ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, повідомлення про підозру складено слідчим ОСОБА_27 , який не відноситься до групи слідчих, що мають право здійснювати досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, тобто особою, яка не мала права складати відповідне повідомлення, а також повідомляти про підозру ОСОБА_8 .
Крім того, слідчий ОСОБА_27 звернувся до слідчого судді з клопотанням надати дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 в порядку ст.188 КПК України, передбаченому розділом II цього кодексу.
Між тим, кримінальним процесуальним кодексом України, а саме розділом IX цього кодексу (главою 44), визначений інший порядок розшуку та затримання підозрюваних осіб, які перебувають за межами України, на територіях інших держав.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 покинув територію України та виїхав на територію Туреччини, про що також зазначив прокурор в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, слідчий при затриманні особи, яка вчинила кримінальне правопорушення на території України та виїхала за її межі, повинен був керуватись положеннями розділу IX КПК України про міжнародне співробітництво під час кримінального провадження для розшуку та затримання особи, яка покинула територію України.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді викладеними в ухвалі та вважає, що доводи в апеляційній скарзі прокурора правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.370 КПК України. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року, якою відмовлено слідчому СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4