Номер провадження: 11-кп/813/1384/20
Номер справи місцевого суду: 504/352/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.02.2020 у кримінальному провадженні №0001392, внесеному до ЄРДР 30.12.2019, якою застосовано відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.02.2020 частково задоволено клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, має непогашену судимість за майновий злочин, у справі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду, ризик впливу на свідків кримінального провадження та ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з ухвалою районного суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу змінити, обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що прокурором не доведено в суді першої інстанції існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також районним судом не враховано характеризуючі обвинуваченого дані: наявність місця реєстрації, наявність на утриманні дружини інваліда ІІІ групи, крім цього вказує, що він обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, а не злочину проти життя та здоров`я особи, а тому підстави для обрання відносно нього найсуворішого виду запобіжного заходу відсутні.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Від прокурора надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, в якій просить залишити апеляційну скаргу без розгляду, в зв`язку з тим, що в даному кримінальному провадженні завершено судовий розгляд та вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.04.2020 ОСОБА_5 визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Інші учасники апеляційного провадження не з`явилися в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання без їх участі та, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювати технічну фіксацію апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу.
Статтею 7 КПК України передбачено загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом та судом, презумпція невинуватості й забезпечення доведеності винуватості, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, та визнано, що ухвали, які постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
На даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено, але при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, суд керується загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №505/2898/19, провадження №51-5283 км 19 встановлено, що, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 під час судового розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає апеляційному перегляду.
За змістом ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , районний суд виконав вимоги ст. ст. 183, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про необхідність обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду, що прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість злочину, який ставиться у провину ОСОБА_5 стороною обвинувачення, а саме вчинення тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі, існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, виправдовують обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість рішення районного суду щодо наявності по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Також, на думку апеляційного суду, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою районний суд обґрунтовано врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений офіційно не працює, не має будь-яких осіб на утриманні, підтверджених джерел існування, має непогашену судимість за майновий злочин, що свідчить про те, що, існуючі на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики не перестали існувати.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування районним судом характеризуючих даних обвинуваченого, які могли вплинути на вид запобіжного заходу, апеляційний суд вважає необґрунтованими, так як, відповідно до оскарженої ухвали, районним судом повністю враховано усі характеризуючі обвинуваченого дані, висновки по ним є обґрунтованими та вмотивованими.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , як районним судом, так і апеляційним судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Крім цього, судовий розгляд в даному кримінальному провадженні завершений та вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.04.2020 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, а запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, залишити вирок або ухвалу без змін.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому не підлягають задоволенню, оскаржену ухвалу необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 331, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.02.2020 у кримінальному провадженні №0001392, внесеному до ЄРДР 30.12.2019, якою застосовано відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4