Дата документу 20.02.2020
Справа № 334/2056/19
Провадження № 1-кс/334/424/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000996 від 18.03.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 р. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької міської прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання з метою приводу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні №0000996 від 18.03.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленими в ході досудового розслідування особами, достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при собі буде знаходитись велика сума грошей, вирішили вчинити розбійний напад на нього за наступних обставин: так, 27.10.2018, в ранковий час, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, взяли з собою підготовлені предмети для нанесення тілесних ушкоджень, попередньо розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення, домовились про зустріч о 12:00 годині цього ж дня біля будинку АДРЕСА_1 , так як володіли інформацією про перебування там ОСОБА_7 з великою сумою грошей.

Досягнувши домовленості ОСОБА_6 , діючи згідно відведеної ролі, о 12 годині 18 хвилин, дочекавшись, коли ОСОБА_7 вийде за територію домоволодіння АДРЕСА_1 , привітався з ним, та, діставши підготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, зовні схожий на штик-ніж, почав утримувати до моменту, коли до них підійде ОСОБА_4 .

Далі, ОСОБА_4 , підійшовши до ОСОБА_6 , який утримував ОСОБА_7 , підготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, зовні схожим на кастет, що знаходився в його правій руці, почав наносити ОСОБА_7 удари по голові, від яких останній втратив рівновагу та присів на коліна. Утримуючи потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ногами почав наносити йому удари по тулубу. В цей час до них підійшло двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які приєднались до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , та також почали наносити удари руками та ногами по голові та тілу потерпілого. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_7 впав на землю, після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб, продовжили завдавати удари по його голові та тілу.

Під час групового побиття ОСОБА_7 , ОСОБА_6 скориставшись тим, що потерпілий лежить на землі та його воля подавлена, дістав із внутрішньої кишені куртки, одягнутої на ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, мобільний телефон марки «Ксіомі» вартістю 2 500 гривень, мобільний телефон марки «Ерго» вартістю 800 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Мазда 6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ключі від нього.

Не дивлячись на те, що злочинний умисел доведений до кінця, утримуючи при собі майно, отримане злочинним шляхом, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, продовжили наносити удари по голові та тілу потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на землі, чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді СТ. ОПЧМТ, забій головного мозку, перелом склепіння та основи черепа, посттравматична пневмоцефалія, множинні забиті рани волосистої частини голови, закрита травма грудей, множинні переломи ребер з права і зліва, травматичний пневмогемоторакс з правого боку, відкритий перелом головки 2 п`ясткової кістки правої кисті без зміщення, травматичний шок.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 286 656 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, а саме розбій, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, 27.10.2018, після вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 , розуміючи, що на даному етапі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , та невстановлені в ході досудового розслідування особи мають реальну можливість користуватись автомобілем марки «Мазда 6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у них виник умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

27.10.2018, о 12 годині 20 хвилин, невстановлена в ході досудового розслідування особа, за допомогою ключів від автомобіля марки «Мазда 6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 якими вони відкрито заволоділи в ході розбійного нападу, відкрив водійські двері вищевказаного автомобіля та багажне відділення, який знаходився біля будинку №11 по провулку Гімалайському в місті Запоріжжя.

В цей час, невстановлена в ході досудового розслідування особа підійшла до потерпілого ОСОБА_6 , який лежав на землі біля входу на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , та взявши його руками за ліву ногу, почав тягти ОСОБА_7 в напрямку автомобіля, однак потерпілий зміг вирватись та піднятись на ноги. Далі, невстановлена в ході досудового розслідування особа вказала ОСОБА_7 на багажне відділення автомобіля, та почала вимагати, щоб він самостійно туди заліз, на що потерпілий не погодився, та намагався чинити опір. Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, з метою подавлення опору, утримуючи потерпілого ОСОБА_7 почали наносити йому удари ногами та руками в область тулуба та обличчя, чим спричиняли фізичний біль та тілесні ушкодження останньому, та намагались силоміць помістити його до багажного відділення автомобіля, чого досягнуто так і не було з причини того, що потерпілий ОСОБА_7 , не перестав чинити опір вказаним діям.

В подальшому, коли потерпілий перестав чинити опір, втратив рівновагу та від отриманих тілесних ушкоджень впав на землю, невстановлені в ході досудового розслідування особи помістили його на заднє сидіння автомобіля марки «Мазда 6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після чого, двоє невстановлених осіб сіли в салон викраденого автомобіля, розташувавшись там таким чином, що один сів на заднє пасажирське сидіння праворуч від потерпілого ОСОБА_7 , а другий за водійське сидіння, та під керуванням невстановленої особи покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та ще одна невстановлена особа, покинули місце скоєння злочину на інших автомобілях.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , та невстановлені в ході досудового розслідування особи, застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволоділи автомобілем марки «Мазда 6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 198 349,2 гривень, який належить ОСОБА_6 , завдавши йому великої матеріальної шкоди.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України, яке кваліфікується як: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньої змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що завдало великої матеріальної шкоди.

Вина ОСОБА_4 підтверджується в повному обсязі зібраними по кримінальному провадженню доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, розбій, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб, що передбачене ч.4 ст.187 КК України, за що законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлено тим, що він вчинив корисливий злочин проти власності, за яке законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілого, інших учасників досудового розслідування у цьому ж кримінальному провадженні.

Також, орган досудового розслідування вважає, що у випадку обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може вчинити нове кримінально каране, суспільно небезпечне, протиправне, винне діяння, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування. Крім того, усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Висновки, про наявність ризиків, зазначених у клопотанні ґрунтуються на підставі вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, як особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, що передбачене ч.2 п.4 ст.183 КПК України. Крім того, відповідно до показів потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_4 залякав його та повідомив, що в разі звернення до правоохоронних органів, він, спільно зі своїми спільниками, здійснять фізичну розправу з ним, та з членами його родини, у зв`язку з чим до поліції він не звернувся в день вчинення кримінального правопорушення відносно нього.

Також, на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 проходить детальну перевірку на предмет вчинення інших кримінальних правопорушень, так як є достатні підстави вважати, що останній, знаходячись на території Дніпровського району м. Запоріжжя, вчинив низку тяжких та особливо тяжких злочинів.

Крім того, ОСОБА_4 ніде офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів на має, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які в порядку ст.89 КК України знята та погашена, розуміючи невідворотність настання покарання за вчинене ним особливо тяжке кримінальне правопорушення, має реальну можливість переховуватись від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на потерпілого, і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

У клопотанні слідчий просить про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого, погоджено із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання були повідомлені належним чином, заяви про розгляд за їх відсутності не надали.

Підозрюваний ОСОБА_4 до суду не з`явився, на даний час його оголошено в розшук і місце його знаходження невідоме.

Судом встановлено, що 18.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, кримінальне провадження №0000996.

Оскільки ОСОБА_4 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 03.05.2019 р. його було оголошено у розшук.

Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання.

У ст. 187 КПК України визначений порядок забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, де ч.2 передбачає , що якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у його відсутність є неприпустимим, тому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 184, 188,189,190 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000996 від 18.03.2019 року, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1