Справа № 308/5786/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000049, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 201-1 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000049, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 201-1 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що одним із епізодів які досліджуються в рамках даного кримінального провадження, є отримані відомості про те, що на території Воловецького району Закарпатської області, за відома та погодження посадових осіб лісових господарств Закарпатської області, діє злагоджений механізм незаконного отримання та переправлення в країни ЄС розкраденої державної лісо продукції, переміщення якої через митний кордон здійснюється, шляхом подачі документів які містять неправдиві відомості.

В клопотанні вказано, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження: на території Воловецького району Закарпатської області підприємницьку діяльність, пов`язану із лісозаготівлею, лісопереробкою та подальшим експортом лісо-пиломатеріалів до країн Європейського Союзу здійснює ФОП ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ). Вказана особа здійснює експортні операції лісоматеріалів до Словацької Республіки. У відповідності до отриманих даних, у 2019 році мали місце 18 фактів проведення експортних операцій, із проведенням їх митного оформлення на митному посту Мукачево Закарпатської митниці ДФС України. Поряд з цим встановлено, що в ході здійснення підприємницької діяльності, з метою відведення від себе підозри, останній використовує афілійованих суб`єктів підприємницької діяльності, від імені яких він здійснює експортні операції. До вказаних осіб належить ФОП ОСОБА_5 , 1935 р.н., яка є матір`ю, ОСОБА_6 .

Так, 18.03.2020, о 3 год., митному органу України в зоні діяльності Закарпатської митниці на митному посту «Ужгород», як підставу для вивезення лісоматеріалів та пиломатеріалів були подані наступні документи: - сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експертних операцій серії ЗК № 587606 від 13.03.2020; - ВМД № 305160/2020/012309 від 17.03.2020.

Для оформлення ЗОУЛМГ сертифікату походження лісоматеріалів та пиломатеріалів надано ТТН: - ЗКА №174353 від 22.08.2019; - ЗКА №332233 від 12.09.2019, які були отриманні в незаконний спосіб і не відповідають лісоматеріалам та пиломатеріалам, які ФОП ОСОБА_5 намагалась перемістити через митний кордон України.
Окрім цього, встановлено, що на пиломатеріалах містяться бирки електронного обліку лісоматеріалів про їх походження з ОКС ЛГП «ГАЛСІЛЬЛІС», однак по документах поданих митному органу пиломатеріали є отриманими з лісоматеріалів в ДП «Міжгірське лісове господарство».

18.03.2020, слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області, проведено огляд належного ОСОБА_7 вантажного автомобіля марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 , та належного ОСОБА_8 причепу марки «Krone» р.н. НОМЕР_3 кузов НОМЕР_4 ,, за результатом якого виявлено та вилучено наступні речі, предмети та документи, а саме: CMR №1130058 в 5 екз.; Рахунок (інвойс) №2 від 17.03.2020 року до договору №1 від 01.03.2020 року; Специфікацію до рахунку №2 від 17.01.2020 року (в 4-ох екземплярах); Фітосанітарний сертифікат №60/07-6048/АЕ-191051; Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з низ пиломатеріалів для здійснення експортних операцій №ЗК 587606; Вантаж у вигляді 14 пачок обрізного пиломатеріалу згідно специфікації; Вантажний автомобіль марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 технічний паспорт серії НОМЕР_5 на транспортний автомобіль марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 та ключі запалювання до нього; Причіп марки «Krone» р.н. НОМЕР_3 кузов НОМЕР_4 та технічний паспорт серії НОМЕР_6 до нього.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

За таких обставин слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучені предмети та документи свідчать про вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності та відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч..2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 167-171 КПК України, слдічий просить: накласти арешт на наступні предмети речі та документи, а саме: CMR №1130058 в 5 екз.; Рахунок (інвойс) №2 від 17.03.2020 року до договору №1 від 01.03.2020 року; Специфікацію до рахунку №2 від 17.01.2020 року (в 4-ох екземплярах); Фітосанітарний сертифікат №60/07-6048/АЕ-191051; Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з низ пиломатеріалів для здійснення експортних операцій №ЗК 587606; Вантаж у вигляді 14 пачок обрізного пиломатеріалу згідно специфікації; Вантажний автомобіль марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 ; Причіп марки «Krone» р.н. НОМЕР_3 кузов НОМЕР_4 .

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Разом із тим на адресу суду подав клопотання про розгляд клопотання про накладення арешту за його відсутності, окрім того просив приєднати до матеріалів клопотання: копії техпаспортів, СМR, рахунок, та протокол допиту свідка ОСОБА_8 .

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

При розгляді клопотанні встановлено, що органом досудового розслідування - ОВС 2 відділення слідчого вiддiлу УСБУ в Закарпатській області - здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000049, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 201-1 КК України.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 18.03.2020 року на митноному посту «Ужгород» Закарпатської митниці державної митної служби, в ході проведення санкціонованого обшуку, згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2020 року, вантажного автомобіля марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 причіп НОМЕР_3 , в якому у відповідності до товаро-супровідних документів здійснювалось перевезення вантажу «14 пачок пиломатеріалу породи ялини», відправником якого зазначено ФОП ОСОБА_5 , від імені якої підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наступні речі, предмети та документи, а саме: CMR №1130058 в 5 екз.; Рахунок (інвойс) №2 від 17.03.2020 року до договору №1 від 01.03.2020 року; Специфікацію до рахунку №2 від 17.01.2020 року (в 4-ох екземплярах); Фітосанітарний сертифікат №60/07-6048/АЕ-191051; Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з низ пиломатеріалів для здійснення експортних операцій №ЗК 587606; Вантаж у вигляді 14 пачок обрізного пиломатеріалу згідно специфікації; Вантажний автомобіль марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 технічний паспорт серії НОМЕР_5 на транспортний автомобіль марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 та ключі запалювання до нього; Причіп марки «Krone» р.н. НОМЕР_3 кузов НОМЕР_4 та технічний паспорт серії НОМЕР_6 до нього.

З даного приводу було допитано в якості свідка, приватного підприємця, водія громадянина України ОСОБА_9 останній повідомив про те, що співпрацює із Словацьким підприємством «DP Work S.R.O.», склади якого розташовані в м. Кошіце, Словацька Республіка та яке займається торгівлею пиломатеріалів. Від вказаного підприємства отримує замовлення на перевезення, а саме отримавши від українського виробника вантаж доставляє його на адресу замовника. Вантаж, із яким він прибув 18.03.2020 року на митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці на автомобілі марки «Івеко», д.н.з. НОМЕР_7 , причіп д.р.з. НОМЕР_3 , було відвантажено йому 17.03.2020 року за адресою розташування належного ОСОБА_4 цеху, який знаходиться за сільською радою с.Біласовиця, разом з його сином ОСОБА_10 . Після завантаження ОСОБА_9 отримав відповідні документи на вантаж, серед яких були сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, додаток до договору, специфікацію, та інші документи на вантаж. В подальшому ОСОБА_9 пройшов відповідні митні процедури на внутрішній митниці м. Мукачево та вирушив у напрямку митного посту «Ужгород». Окрім того, ОСОБА_9 пояснив, що фактичним відправником є ОСОБА_4 , оскільки безпосередньо від нього отримував вантаж, та він організовував відправку вантажу. Вказує, що ОСОБА_5 , є рідна мати ОСОБА_4 .. Про походження документів щодо вантажу йому нічого не відомо, про обставини придбання ОСОБА_4 , лісоматеріалів та пиломатеріалів йому нічого не відомо, із ОСОБА_4 , працює не вперше. Копію пояснень додано до матеріалів клопотання.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 29.09.2018, копія якого міститься у матеріалах клопотання, вантажний автомобіль марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 22.03.2018, копію якого додано до матеріалів клопотання причіп марки «Krone» р.н. НОМЕР_3 кузов НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди
Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені в ході санкціонованого обшуку речі та документи, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя переконаний, що слідчий довів необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000049, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 201-1 КК України, погоджене прокурором, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на документи та речі вилучені згідно протоколу огляду місця події від 18.03.2020 р., що проводився на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці державної митної служби України, а саме: CMR №1130058 в 5 екз.; Рахунок (інвойс) №2 від 17.03.2020 року до договору №1 від 01.03.2020 року; Специфікацію до рахунку №2 від 17.01.2020 року (в 4-ох екземплярах); Фітосанітарний сертифікат №60/07-6048/АЕ-191051; Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з низ пиломатеріалів для здійснення експортних операцій №ЗК 587606; Вантаж у вигляді 14 пачок обрізного пиломатеріалу згідно специфікації; Вантажний автомобіль марки «Iveco» р.н. НОМЕР_1 кузов НОМЕР_2 ; Причіп марки «Krone» р.н. НОМЕР_3 кузов НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1