СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3803/20
пр. № 1-кп/759/786/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000943, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козари Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, який офіційно не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_3 , 15.02.2020 року близько 22 годин 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , спільно розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_5 . В подальшому, після вживання спиртних напоїв ОСОБА_3 , приблизно о 23 год. 00 хв., спровокував конфлікт, з метою заволодіння майном ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел із застосуванням фізичного насильства ОСОБА_3 вивів на подвір`я вказаного будинку потерпілого, де продовжив конфлікт у ході чого ОСОБА_3 наніс декілька ударів рукою в голову потерпілому. В результаті конфлікту у ОСОБА_5 з кишені куртки в яку він був одягнений випав на землю належний йому мобільний телефон марки "Samsung Duos A7", яким ОСОБА_3 відкрито заволодів, з метою особистого збагачення, спричинивши останньому фізичну та майнову шкоду. Згідно висновку судово-медичної експертизи, у ОСОБА_5 виявлено забійну рану - по зовнішній поверхні лівої внутрішньої вушної раковини. Вказане тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 15.02.2020 року об 22 годині 00 хвилин він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , спільно розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_5 . В подальшому, після вживання спиртних напоїв він спровокував конфлікт з останнім та вивів його на подвір`я де продовжив конфлікт у ході якого наніс декілька ударів рукою в голову, а саме у вухо, в результаті чого у потерпілого з кишені куртки випав на землю його мобільний телефон, який він забрав собі та наступного дня добровільни віддав його працівникам поліції.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу) на суму 3000 грн., поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я кваліфіковані вірно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття останнього, що передбачено ст. 66 КК України.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів (ч. 2 ст. 186 КК України), обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який осудний, працездатний, офіційно не працює, має середню освіту, раніше не судимий, за даними облікової документації не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 2010 р.н., тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у межах санкції цієї частини ст. 186 КК України.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинних діянь, відсутність спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки "Samsung Duos", сірого кольору - залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю; DVD-R диски - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи №042/1-237-2020 від 19.02.2020 у розмірі 651 грн. 80 копійок на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1