Справа № 314/5458/19
Провадження № 1-в/314/169/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який відбуває покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2011 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку: 22.12.2017 року, кінець строку: 22.06.2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннязасудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 26.01.2018 року перебуває на лікуванні в Софіївській спеціалізованій туберкульозній лікарні (№ 55)», станом на 07.11.2019 року відбув 3/4 частини строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення, приймав участь у роботах з благоустрою відділення, до праці ставиться сумлінно.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Захисник засудженого подання адміністрації установи виконання покарань підтримав, просив суд його задовольнити.

Прокурор подання підтримала і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 26.01.2018 року перебуває на лікуванні в Софіївській спеціалізованій туберкульозній лікарні (№ 55)», станом на 07.11.2019 року відбув 3/4 частини строку покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення, приймав участь у роботах з благоустрою відділення, до праці ставиться сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, підвищує свій освітній рівень шляхом самоосвіти, приймає участь у суспільно корисній праці.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2011 року, на невідбутий строк, що складає 4 місяці 30 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

23.01.2020