Справа №601/503/20
Провадження № 1-кп/601/130/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 11 лютого 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженої, раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 -1 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинила злочин пов`язаний із домашнім насильством в сім`ї.
Так, ОСОБА_3 проживає у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_6 , невісткою ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_7
16 листопада 2019 року близько 19 години 30 хвилин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо невістки ОСОБА_5 ..
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканість та не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй невістці ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, систематично у період часу з 16 листопада 2019 року по 13 січня 2020 року вчиняла психологічне насильство щодо невістки ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Зокрема, 16 листопада 2019 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3 за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї невістки ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у словесному залякуванні та висловлюванні в її адресу нецензурними словами, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, ОСОБА_3 18 листопада 2019 року о 12 годині 45 хвилин за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї невістки ОСОБА_5 та онука ОСОБА_7 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в їх адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого завдано істотної шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілих.
Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/2343/19 провадження №3/601/1088/2019 від 19 листопада 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватою у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП їй призначено покарання у виді сплати штрафу у розмірі одинадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187 (сто вісімдесят сім) гривень.
Крім того, 21 листопада 2019 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї невістки ОСОБА_5 , а саме, умисні дії психологічного характеру, що виражалися у словесному залякуванні, особистій образі, полягали у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, чим завдано істотної шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.
Крім того, 23 листопада 2019 року о 17 годині ОСОБА_3 за місцем свого проживання, в житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї невістки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що виражалися в словесному залякуванні, особистій образі, полягали у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, чим завдано істотної шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/2455/19 провадження №3/601/1134/2019 від 10 грудня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватою у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та призначено їй стягнення у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Крім того, 12 грудня 2019 року о 10 годині ОСОБА_3 за місцем свого проживання, в житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї невістки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що виражалися в словесному залякуванні, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, чим завдано істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, 23 грудня 2019 року о 16 годині ОСОБА_3 за місцем свого проживання, в житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї невістки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що виражалися в словесному залякуванні, особистій образі, полягали у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, чим завдано істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/34/20 провадження №3/601/35/2020 від 10 січня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватою у скоєнні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП їй призначено покарання у виді сплати штрафу у розмірі двадцяти одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 357 (триста п`ятдесят сім) гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 13 січня 2020 року біля 19 години за місцем свого проживання, в житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 повторно протягом року вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї невістки ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що виражалися в словесному залякуванні, особистій образі, полягали у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, чим завдано істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
У результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 грубо порушено норми, щодо запобігання та протидії домашньому насильству, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин і заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_5 наданим їй Конституцією України.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в домашньому насильстві, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_5 .
За даним фактом 11 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

28 лютого 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачена ОСОБА_3 повина понести за вчинене кримінальне правопорушення у виді громадських робіт на строк визначений судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченої ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнала повністю, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 28 лютого 2020 року і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила, що її зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода її повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 немає.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів легкої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала себе виною, згідно із ст. 12 КК України є злочином легкої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачена повністю визнала свою вину, щиросердечно розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину, потерпіла претензій матеріального та морального характеру не має.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 28 лютого 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 11 лютого 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 лютого 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 11 лютого 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 лютого 2020 року покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий