Справа № 567/508/17
У Х В А Л А

20 травня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду від 30.10.2019

встановив:

в провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебувало кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Вироком Острозького районного суду від 30.10.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку три роки з покладенням відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вказаний вирок набрав законної сили 30.11.2019 та був звернутий до виконання.

19.05.2020 на адресу Острозького районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку від 30.10.2019 року.

Вивчивши подане клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.24 КПК України забезпечення права кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду є однією із засад кримінального провадження.

Процесуальний закон встановлює чітко визначену процедуру оскарження судових рішень.

Так, за змістом ст.395 КПК України, апеляційна скарга подається: 1) на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення; 2) на ухвали слідчого судді - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: 1) на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення; 2) на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення; 3) на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно ч.1 ст.397 КПК України, суд першої інстанції через три дні після закінчення строку апеляційного оскарження судового рішення надсилає отримані апеляційні скарги разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.

Відповідно до вимог ч.3 п.4 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо: 1) особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; 3) апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; 4) апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Системний аналіз зазначених положень закону вказує на те, що розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироків суду вирішує відповідний суд апеляційної інстанції.

Водночас судом встановлено, що апеляційна скарга на зазначений вирок суду засудженим не подавалась.

Разом з тим, згідно положень розділу V КПК України, розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження без поданої апеляційної скарги є неможливим. Відтак, у випадку, коли апеляційна скарга не була подана одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд буде позбавлений можливості прийняти рішення про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначені обставини унеможливлюють виконання Острозьким районним судом, як судом першої інстанції, вимог ст.397 КПК України та направлення матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого для розгляду до апеляційного суду.

Також суд зазначає, що нормами розділу V КПК України визначається порядок апеляційного оскарження вироку суду, встановлено підстави для здійснення такого провадження апеляційним судом, строки звернення та вимоги до апеляційної скарги, а тому суд не може вирішувати питання, що не віднесені до його повноважень цим Кодексом в межах розгляду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вироку.

Питання, які вирішуються судом під час виконання вироку, визначені положеннями ст.537 КПК України.

Однак, слід зауважити, що стаття 537 КПК України не містить вичерпного переліку питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироку. Пункт 14 ч.1 вказаної статті передбачає право суду на цій стадії провадження вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Серед питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають під час виконання вироку, є питання щодо виправлення описки у вироку суду, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, про вирішення питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню, питання про внесення виправлень до вироку, питання про вилучення заборонених предметів у засуджених.

Згідно п.4 Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», суди мають право вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків в наслідок їх недоліків: про застосування акта амністії, якщо його застосування є обов`язковим і суд при постановленні вироку не обговорював цього питання; про звільнення з-під варти особи, засудженої умовно чи до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; про скасування запобіжного заходу, якщо при виправданні підсудного чи засудженні його зі звільненням від покарання суд у вироку не вказав про його скасування; про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущено неточність при його обчисленні; про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані; про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду неконкретизоване; про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно; про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду; про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань; про оплату праці захисника; про долю неповнолітніх дітей засудженого, які залишилися без догляду, і передачу їх для піклування установам, родичам або іншим особам, якщо у вироку нема такого рішення; про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання; про призначення громадського вихователя неповнолітньому в разі його умовного засудження або застосування до нього міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, або відстрочки виконання вироку відповідно до ст.46-1 КК України; про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.

Разом з тим, у будь-якому разі в порядку виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть судового рішення та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються кваліфікації кримінального правопорушення, призначення покарання та вирішення цивільного позову.

Відтак, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду не відноситься до питань пов`язаних з виконанням вироку, що можуть бути предметом розгляду суду першої інстанції, та відноситься до повноважень апеляційного суду.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до засад ч.6 ст.9 КПК України, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки розгляд клоптання про поновлення строку на апеляційне оскарження не відноситься до компетенції суду першої інстанції, суд приходить до висновку про його повернення засудженому для подання до належного суду.

Водночас, засуджений не позбавлений права повторного звернення до суду з таким клопотанням з одночасним поданням апеляційної скарги на вирок суду.

Керуючись ст.ст.9, 26, 395, 397, 399 КПК України

ухвалив:

клопотання засудженого ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Острозького районного суду від 30.10.2019 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, повернути засудженому ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Острозького районного суду ОСОБА_1