справа № 462/1329/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000007 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, який не працює, розлучений, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

09 листопада 2019 близько 18.00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю сторонньої уваги, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Патона, 1 у приміщенні переодягальні спортивного комплексу «Сокіл», шляхом вільного доступу витягнув із рюкзака сина потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон «Samsung» модель SM J320H, IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , вартістю 3799,00 гривень та покинув місце вчинення злочину. В подальшому викрадений мобільний телефон марки «Samsung» модель SM J320H, IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 ОСОБА_4 заклав у ломбардне відділення «Реверс», що на вул. Київська, 15 у м. Львові, отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3799,00 гривень.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 185 КК України, так як обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно з корисливих мотивів, особу винного, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому злочині, відшкодував завдану шкоду потерпілому шляхом повернення майна, на обліках у медичному центрі превенції та терапії узалежнень та психоневрологічному диспансері не перебуває, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, а тому виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді штрафу, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається із ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 13.01.2020 року по кримінальному провадженню №0000007 було вжито заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладеного арешту з метою забезпечення збереження речового доказу. Однак, такий вид заходу кримінального провадження як арешт на речовий доказ слід скасувати, оскільки розгляд провадження завершено і вказаний речовий доказ підлягає поверненню законному володільцю майна, а саме потерпілому ОСОБА_5 .
Керуючись ст. 50, 65-67, 185 КК України, ст. 100, 174, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Речовий доказ мобільний телефон із маркуванням «Samsung» золотистого кольору, без зовнішніх пошкоджень IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_5 , як законному власнику, при цьому скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 13.01.2020 року (справа №462/160/20).
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1