Дата документу 04.06.2020 Справа№ 337/2542/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/458/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/2542/19Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.2 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000585, № 0000186, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.10.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 31.01.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 510 гривень;

- 06.08.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

- 27.04.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 1 року обмеження волі та штрафу у сумі 510 гривень, звільнений 19.02.2016 року умовно-достроково, невідбутий строк 4 місяці 29 днів;

- 23.04.2018 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2018 року у виді 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання, з 08.06.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою ухвалено залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 06.02.2019 року, приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_10 , під приводом тимчасового користування, незаконно заволодів її мобільним телефоном «HuaweiРStartPlusDuasSim» ((INE-LX-1), imei 1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 ), чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 6464,75 гривень.

18.03.2019 року, приблизно о 13-00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу з шкатулки, що знаходилась у кімнаті в шафі, таємно викрав золотий хрестик 585 проби, вагою 0,99 грамів, вартістю 725 гривень, що належить ОСОБА_11

22.03.2019 року, приблизно об 11-30 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрав рідкокристалічний телевізор марки LG (43LK5910PLC), що належить ОСОБА_11 , чим спричинив матеріальну шкоду на суму 4800 гривень.

05.04.2019 року, приблизно о 14-00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei PStartPlusDuasSim» ((INE-LX-1), imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_11 , чим спричинив матеріальну шкоду на суму 6000 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікацію його дій, вважає вирок суду незаконним, таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, суд, в порушення вимог кримінального законодавства, при призначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком, але остаточно призначив покарання не більше від попереднього вироку. Зазначені порушення, допущені судом, призвели до призначення ОСОБА_7 занадто м`якого остаточного покарання.

На підставі викладеного, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, обставини справи під час судового розгляду учасниками судового провадження не оспорювались і, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, докази щодо цих обставин, судом не досліджувалися. Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочинів за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.

Суд першої інстанції, розглядаючи дане кримінальне провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 було засуджено 23.04.2018 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

Суд, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за новий злочин, обґрунтовано застосував положення ст. 71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Однак, суд першої інстанції правильно прийшовши до висновку про необхідність призначення покарання за сукупністю вироків, не застосував вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання, що не є більшим за невідбуте покарання за попереднім вироком.

У конкретному випадку, суд першої інстанції повинен був призначити покарання за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, а потім до покарання, призначеного за сукупністю вказаних злочинів, повністю чи частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка складає 2 роки позбавлення волі.

Суд же припустився помилки, призначив покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків та застосував принцип часткового приєднання, остаточно визначивши ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі, тобто призначив покарання, що не є більшим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 413 КПК України, в частині призначеного обвинуваченому покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням в цій частині нового вироку, згідно п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, колегія суддів відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який повністю визнав свою провину, раніше неодноразово судимий за вчинення, у тому числі, корисливих злочинів, судимості за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення не встав та знову вчинив злочин в період відбування покарання за попереднім вироком, має постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштований, на обліку у спеціалізованих медичних закладах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують обвинуваченому покарання колегія суддів враховує визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання, - рецидив злочину.

З огляду на вищевказане, обвинуваченому ОСОБА_7 , на підставі ч.ч. 4, 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2018 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На думку колегії суддів, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження нових злочинів, і таким, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Інших істотних порушень вимог кримінального або кримінального процесуального законодавства, що тягнуть безумовне скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів

з а с у д и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Вирок Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4