Справа № 127/2255/20
Провадження № 1-в/127/49/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення звернувся засуджений ОСОБА_4 . Згідно вказаної заяви, засуджений просить зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст 72 КК України в попередній редакції.
Згідно клопотання його засуджено вироком Козятинського районного суду Вінницької області від 20.07.2017 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України на 11 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання період утримання під вартою з 30.08.2015 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19.04.2018 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.08.2015 року до 19.04.2018 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Клопотання мотивує тим, що всупереч вимогам законодавства його не було відправлено до виправної колонії для відбування покарання та він залишався у слідчому ізоляторі УВП № 1 м. Вінниці після набрання вироком законної сили з 19.04.2018 року до 07.05.2018 року. Крім того, згідно постанови Козятинського міськрайонного суду від 04.06.2018 року він був переведений з ВК № 86 до слідчого ізолятора УВП № 1 м. Вінниці для участі в судових засіданнях в зв`язку з розглядом кримінального провадження на період з 16.07.2018 року по 14.01.2019 року та згідно рішення Верховного Суду був переведений з ВК № 86 до Київського СІЗО на період з 11.03.2019 року по 23.04.2019 року для участі у касаційному розгляді його справи.
Враховуючи, що протягом вказаних строків він перебував у умовах СІЗО, просить зарахувати вказані періоди перебування в слідчих ізоляторах у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України у попередній редакції.
Засуджений, що приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та його захисник клопотання підтримали, просили задовільнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор заперечував щодо задоволення вказаного клопотання ОСОБА_4 через відсутність підстав для зарахування строку перебування в СІЗО після набрання вироком законної сили у строк покарання.
Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, суд дійшов наступного висновку.
З особової справи засудженого та копії вироку відносно ОСОБА_4 вбачається, що він засуджений вироком Козятинського районного суду Вінницької області від 20.07.2017 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України на 11 років позбавлення волі. Вироком суду на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання період утримання під вартою з 30.08.2015 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19.04.2018 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України засудженому зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.08.2015 року до 19.04.2018 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Вказаний строк обрахований з моменту затримання засудженого 30.08.2015 року, що підтверджено наявною копією протоколу його затримання, до часу набрання вироком щодо нього законної сили 19.04.2018 року, що підтверджено ухвалою суду апеляційної інстанції.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, 19.04.2018 року вирок Козятинського районного суду Вінницької області від 20.07.2017 року щодо ОСОБА_4 набрав законної сили.
Статтею 72 КК України передбачено правила зарахування строку попереднього ув`язнення, що свідчить про те, що зарахуванню підлягає лише строк попереднього ув`язнення, а не будь-який інший строк протягом якого особа з тим чи інших підстав перебувала в умовах СІЗО.
Законом України «Про попереднє ув`язнення» чітко визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (редакція згідно із змінами від 26.11.2015 року), у строк попереднього ув`язнення, крім іншого, включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Сукупність вказаного свідчить, що попереднім ув`язненням є строк, що обраховується з дня затримання особи, протягом строку застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та діє до часу набрання вироку законної сили.
Згідно особової справи засудженого вказаний строк йому зарахований у повному обсязі.
З особової справи засудженого вбачається, що він з 19.04.2018 року (дня набрання вироком законної сили) по 07.05.2018 року (часу його етапування до місця відбування покарання) перебував у мовах СІЗО. Крім того з 11.03.2019 року по 23.04.2019 засуджений перебував в слідчому ізоляторі м. Києва, на підставі його заяви, в зв`язку з розглядом його касаційної скарги, що підтверджено ухвалою Верховного суду.
Строк протягом особа перебувала в умовах СІЗО до направлення до установи виконання покарання та строк протягом якого особа перебувала в СІЗО протягом розгляду касаційної скарги на вирок, що набув законної сили не є запобіжним заходом (попереднім ув`язненням), оскільки на даний час особа вже відбуває покарання на підставі вироку, що набув законної сили, суть чого виключає поняття попереднього (превентивного) утримання особи під вартою до постановлення вироку.
Вказане свідчить про безпідставність доводів заявника щодо зарахування йому як попереднього ув`язнення зазначених строків перебування в умовах слідчого ізолятора, оскільки на той час строк дії запобіжного заходу завершився вступом вироку в законну силу та почався перебіг строку відбування покарання, на який не поширюється дія ст. 72 КК України ( зарахування строку попереднього ув`язнення).
Пунктом ґ ч. 5 ст. 72 КК України, визначено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Разом з тим, зазначений пункт є лише нормою, що розкриває можливий вид попереднього ув`язнення, а загальні умови та правила зарахування попереднього ув`язнення визначені саме ч. 5 ст. 72 КК України.
Так, згідно ч. 5 ст. 72 КК України ( в попередній редакції ) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Аналіз вказаної норми свідчить, що строк попереднього ув`язнення підлягає до зарахування у строк остаточно призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо таке попереднє ув`язнення застосовано до особи в межах того самого кримінального провадження за яким і постановлено вирок із призначенням покарання у виді позбавлення волі. Що і є сутністю попереднього ув`язнення, як превентивного запобіжного заходу до постановлення остаточного судового рішення у кримінальному провадженні стосовно особи, яка піддається кримінальному переслідуванню.
Засуджений був залишений в умовах СІЗО згідно постанови Козятинського міськрайонного суду від 04.06.2018 року для участі в судових засіданнях в якості потерпілого в зв`язку з розглядом кримінального провадження на період з 16.07.2018 року по 14.01.2019 року. У вказаному провадженні він був визнаний потерпілим, кримінальному переслідуванню не піддавався, вирок щодо нього не ухвалювався, що виключає можливість ототожнювати вказаний строк перебування в умовах СІЗО з попереднім ув`язненням, яке є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, наведені в клопотанні періоди перебування засудженого в слідчих ізоляторах після набрання вироком щодо останнього законної сили не підпадають під визначення попереднього ув`язнення та не можуть бути зараховані в строк відбування покарання.
Враховуючи вказане в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, Законом України «Про попереднє ув`язнення», Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя :