№ 317/850/20
№ 1-кп/317/267/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького районного суду Запорізької області кримінальне провадження № 0001261 у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Великолепетиського району Херсонської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого трактористом в ТОВ «Південне», маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14 жовтня 2019 року приблизно о 08 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 21102 д/н: НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині автодороги, яка веде від села Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області до автодороги «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» зі сторони Новоолександрівки.

В цей же час по автодорозі «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» зі сторони міста Запоріжжя в напрямку міста Маріуполя рухався автомобіль ВАЗ 21099 д/н: НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , в салоні якого перебувала пасажир ОСОБА_4 .

Наблизившись до перехрестя автодороги, що веде з боку села Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області та автодороги «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь», ОСОБА_5 , для якого перед виїздом на перехрестя було встановлено дорожні знаки 2.1. «Дати дорогу» та 2.4. «Кінець головної дороги», діючи зі злочинною самовпевненістю, не дав дорогу зазначеному автомобілю ВАЗ 21099 д/н: НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 та почав рух через головну дорогу «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь», внаслідок чого відбулось зіткнення зазначених автомобілів на вказаному перехресті, що знаходиться на території Запорізького району Запорізької області поблизу с. Новоолександрівка.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п. 16.3, 16.11 та Розділу 33 «Дорожні знаки» (п.п. 2.1 та 2.4) Правил дорожнього руху.

Внаслідок зіткнення автомобілів пасажир автомобіля ВАЗ 21099 д/н: НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження закриті перелами обох ключиць.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що зранку 14 жовтня 2019 року він разом зі своєю матір`ю виїхав з села Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області до своєї бабусі в Дніпропетровську область.
Проїжджаючи через територію Запорізького району Запорізької області поблизу с. Новоолександрівка, він виїхав на перехрестя з головною автодорогою. Спочатку він пропустив кілька автомобілів, які рухались по головній дорозі, а потім почав рух через перехрестя, після чого відбулось зіткнення з автомобілем потерпілої, який рухався головною дорогою.
Після зіткнення він допоміг своїй матері вийти з автомобіля, після чого підбіг до автомобіля потерпілої, де надавав допомогу. Зазначив, що при виїзді на перехрестя він бачив дорожні знаки, які зобов`язували його уступити дорогу.
У скоєному щиро кається.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення, потерпіла та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження. Враховуючи наведене, судом прийнято рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує щире каяття у скоєному.
Обставин, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Також суд враховує той факт, що після вчиненої з його вини ДТП він намагався надавати допомогу потерпілій.
За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті. Крім того, суд, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та думку потерпілої, вважає необхідним не застосовувати таке додаткове покарання, як позбавлення права керувати транспортними засобами.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 7536 (сім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 48 копійок за проведені експертизи.

Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль ВАЗ 21099 д/н: НОМЕР_2 , що перебуває на зберіганні у ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 ; автомобіль ВАЗ 21102 д/н: НОМЕР_1 , який зберігається на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передати власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1