Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1314/20
Провадження №1-кп/279/423/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростень Житомирської області кримінальне провадження № 0000189 від 28.02.2020 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Рожище, Волинської області, українка, громадянка України, освіта середня, не працююча, не депутат, не заміжня, не інвалід, на утриманні малолітніх осіб не має,зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 04.11.2019 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.185КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.11.2019 року ОСОБА_4 призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вирок вступив в законну силу та був спрямований до виконання Коростенського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області 02 січня 2020 року. 14.01.2020 ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлена працівниками Коростенського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, були роз`яснені правові наслідки, що настають з відхиленням, про що було складено відповідну підписку та засуджену ОСОБА_4 направлено до відбування покарання до Горщиківського ОТГ Коростенського району, Житомирської області. На підставі розпорядження Горщиківського ОТГ №4-аг від 14.01.2020 року складено |рафік робіт, який доведено до відома ОСОБА_4 .. В той же час, на порушення складеного графіку ОСОБА_4 ухилялася від відбування громадських робіт 15.01.2020, 1 6.01.2020, 20.01.2020, 21.01.2020, 22.01.2020, 23.01.2020, 24.01.2020, 28.01.2020, 29.01.2020, 30.01.2020, 31.01.2020, без поважних причин. В зв"язку з цим 04.02.2020 року засуджену ОСОБА_4 вперше письмово попереджено, що у разі продовження ухилення від відбування даного покарання її може бути притягнуто до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.389 КК України. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 не відбула покарання у вигляді громадських робіт, 03.02.2020, 04,02,2020, ,0.02.2020, 14.02.2020, 17.02.2020, 18.02.2020, 19.02.2020, 20.02.2020,
21.02.2020, 24.02.2020, 25.02.2020, 26.02.2020, 27.02.2020, 28.02.2020, без поважних причин, що підтверджується табелем використання робочого часу за лютий місяць 2020 року. 24.02.2020 року ОСОБА_4 було винесено друге письмове попередження, що у разі продовження ухилення від відбування даногопокарання ЇЇ може бути притягнуто до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.389 КК України. Таким чином, ОСОБА_4 , ігноруючи покладені на неї обов`язки визначені вироком Коростенського міськрайонного суду у вигляді 200 годин громадських робіт, злісно ухилялася від відбуття призначеногопокарання.
Своїми діями, які виразились в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 скоїла злочин передбачений ч.2 ст. 389 Вікторівна КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1ст.337 КПК України.

Допитана в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 пояснила, що дійсно ухилилася від відбування покарання, оскільки є особою алкогольно залежною, на виклики працівників органу пробації, не виконувала графік виходу на роботу для відбування громадських робіт. В даний час визначене вироком суду покарання відбула повністю, у вчиненому кається, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена.
Її дії мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Обираючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, а також обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.
Злочин, вчинений ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості (ч. 2 ст. 389 КК України).
Як особа ОСОБА_4 характеризуються посередньо, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, є особою молодого працездатного віку .
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відбуття призначеного їй судом покарання, стан здоров"я .
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України , не встановлено.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, які пом`якшують покарання, загальних засад призначення покарання, враховуючи, що на час вирішення справи та ухвалення вироку суду, ОСОБА_4 призначене судом покарання за попереднім вироком суду від 04.11.2019 року відбула у повному обсязі, відпрацювавши призначені їй 200 годин громадських робіт, що підтверджується відповідною довідкою органу з питань пробації., суд суд дійшов висновку про призначення обвинуваченій мінімального покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на неї обовязків. Саме таке покарання буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нею нових злочинів .
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати в справі відсутні .Арешт на майно не накладався .
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 368, 370 - 371 , 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 ( один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один ) рік, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження до ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: документи особової справи №01/2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 54 аркушах у пронумерованому та прошитому стані, знаходяться на відповідальному зберіганні в Коростенському МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, їх завірені копії - залишити у Коростенському МРВ філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області .
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору . Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1