Справа № 472/11/20
Провадження №1-кп/472/45/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №3 в смт. Веселинове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000453 від 26.12.2019 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселинове Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, який не працює, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресами: АДРЕСА_2 , на підставі ст.89 КК України несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
потерпіла - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 24 грудня 2019 року о 19:00 годині у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме - чавунної кухонної плити та інших металевих виробів, які належали ОСОБА_5 та знаходились в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом зняття віконної рами, ОСОБА_3 проник у приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав чавунну пічну плиту з кільцями вартістю 500,00 грн., металеву колосникову решітку вартістю 140,00 грн., металеві дверцята до плити пічного опалення вартістю 210,00 грн. Чавунну плиту ОСОБА_3 розбив на декілька частин та разом з іншими металевими виробами склав всі частини до поліетиленового мішку білого кольору.
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, продавши його як металобрухт, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 850,00 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині за ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, суду показав, що взимку 2019 року приблизно о 19:00 годині він вирішив вчинити крадіжку металевих виробів з домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , оскільки йому були потрібні кошти на горілку. Так, він шляхом зняття віконної рами, проник у приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав чавунну плиту з кільцями, металеву колосникову решітку, металеві дверцята до плити пічного опалення. Чавунну плиту він розбив на декілька частин та разом з іншими металевими виробами склав всі частини до поліетиленового мішку білого кольору. Після цього все викрадене майно він здав на металобрухт.
Крім повного визнання вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
- Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що являється користувачем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . В даному будинку в момент крадіжки ніхто не проживав, вона час від часу навідувалась туди та здійснювала за будинком нагляд. Так, одного разу, наприкінці грудня 2019 року, вона прийшла до даного будинку і виявила, що в одній із кімнат житлового будинку відсутня чавунна плита з кільцями, металева колосникова решітка, металеві дверцята до плити пічного опалення. Викрадене майно їй повернуто не було та обвинуваченим не було відшкодовано їй шкоду.
- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.12.2019 року (а.с. 63), відповідно до якого о/у Веселинівського відділення поліції ОСОБА_6 прийняв від ОСОБА_5 усну заяву про те, що в період з 24.12.2019 року по 25.12.2019 року з її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 було викрадено чавунну плиту з кільцями, металеву колосникову решітку, металеві дверцята до плити пічного опалення.
- Заявою ОСОБА_5 від 25.12.2019 року (а.с. 64), відповідно до якої вона дає свою добровільну згоду і дозволяє співробітникам поліції провести огляд її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .
- Протоколом огляду місця події від 25.12.2019 року та фототаблицею, яка додана до нього (а.с. 65-67), відповідно до якого старший слідчий Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ОСОБА_7 провів огляд місця події, яким встановив: місцем огляду є територія домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Територія домоволодіння не огороджена, вхід з усіх сторін вільний. На території домоволодіння розташований нежитловий будинок. Також розташована веранда, з західної сторони якої розташований віконний отвір, в якому відсутння віконна рама, яка знаходиться на землі. В коридорі розташований прохід в кімнату, в якій знаходиться пічна плита, на якій на момент огляду відсутні чавунна плита з кільцями, металева колосникова решітка, металеві дверцята до плити пічного опалення, даними якого підтверджується, що з житлового будинку потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 було викрадено чавунну плиту з кільцями, металеву колосникову решітку, металеві дверцята до плити пічного опалення.
- Заявою ОСОБА_8 від 25.12.2019 року (а.с. 68), відповідно до якої він дає свою добровільну згоду і дозволяє співробітникам поліції провести огляд його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 .
- Протоколом огляду місця події від 25.12.2019 року та фототаблицею, яка додана до нього (а.с. 69-71), відповідно до якого слідчий Вознесенського відділу поліції ОСОБА_9 провела огляд місця події, яким встановила: місцем огляду є територія домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . На території домоволодіння на асфальтованій доріжці розташовані чавунна плита, яка розбита на 4 частини, також поряд лежать чавунний колосник прямокутної форми, чавунна рамка з дверцятами від піддувала, 2 великих та 2 маленьких чавунних кільця.
- Зберігальною розпискою ОСОБА_8 (а.с. 72), відповідно до якої останній отримав від працівників поліції на зберігання пічну плиту разом з колісниками, які він купив 24.12.2019 року у ОСОБА_3
- Протоколом огляду речей від 26.12.2019 року (а.с. 74), відповідно до якого слідчий ОСОБА_10 провела огляд предмету, яким встановила: предметом огляду є чавунна кухонна плита. В ході огляду було встановлено, що чавунна кухонна плита знаходиться в розібраному на частини вигляді. Плита складається з: цілісної металевої пластини з двома круглими отворами, яка на момент огляду розбита на декілька частин; чотирьох колосників різних розмірів; дверцят від піддувала; колосникової решітки.
- Відповідно до товарознавчої експертизи від 26.12.2019 року (а.с. 75-76) дійсна ринкова вартість з врахуванням фізичного стану оцінюваного майна становить: чавунної плити з колосниками 500,00 грн., металевої колосникової решітки - 140,00 грн., металевих дверцят - 210,00 грн.
- Постановою про визнання речовими доказами від 26.12.2019 року (а.с. 73), відповідно до якої слідчим ОСОБА_11 визнано речовими доказами чавунну плиту з колосниками, металеву колосникову решітку, металеві дверцята, які передано на зберігання свідку ОСОБА_8 , який проживає по АДРЕСА_4 .
Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, оскільки 24 грудня 2019 року о 19:00 годині ОСОБА_3 таємно викрав з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , чавунну плиту з кільцями вартістю 500,00 грн., металеву колосникову решітку вартістю 140,00 грн., металеві дверцята до плити пічного опалення вартістю 210,00 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмір 850,00 грн.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Згідно зі ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, так як обвинувачений свою вину визнав повністю та висловлював жаль з приводу вчинення ним злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, не працює.
Відповідно до характеристики, виданою 27.12.2019 року Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, скарг та заяв від жителів села відносно поведінки ОСОБА_3 до виконавчого комітету не надходило.
Відповідно до досудової доповіді, складеної на обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Присутня ймовірність виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 доцільно застосувати до нього покарання, яке не пов`язане з позбавленням або обмеженням волі.
На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого злочину, пом`якшуючої обставини, даних про особу обвинуваченого, враховуючи матеріали досудової доповіді, вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому злочині, приймаючи до уваги матеріали досудової доповіді, які містять дані про невисокий ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства та середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, враховуючи, що за даними Веселинівської селищної ради скарг на поведінку обвинуваченого до виконкому не надходило, то суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі та в зв`язку з цим вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Також, судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні процесуальних витрат не має, запобіжний захід не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: чавунну плиту з кільцями, мателеву колосникову решітку, металеві дверцята, які передано на зберігання свідку ОСОБА_8 , передати потерпілій ОСОБА_5 , якій належить дане майно.
Суд вважає, що до набрання вироком законної сили підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу не має, так як відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки останній за весь час розгляду даного кримінального провадження прибував до суду, окрім одного разу, пояснивши, що під час прямування до суду у нього зламався велосипед і він не зміг добратися до суду.
Крім того, у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов, згідно з яким остання просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 1500,00 гривень.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 збільшила позовні вимоги і просила суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 1895,00 грн., розмір якої підтверджено довідкою фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 .
Згідно зі ст.ст. 128, 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Суд може зменшити розмір відшкодування заподіяної шкоди лише з підстав, передбачених законодавством (ст. 137 КЗпП України або ст. 454 ЦК України), з наведенням у вироку відповідних мотивів. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою.
Відповідно до довідки фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 (а.с. 60) вартість виконання ремонтних робіт та використаних матеріалів становить: 1) встановлення чавунної плити з колосниками - 655,00 грн.; 2) встановлення чавунних елементів плити - 130,00 грн.; 3) встановлення засклених дерев`яних віконних блоків - 150,00 грн.; 4) плита чавунна - 700,00 грн.; 5) чавунні елементи - 170,00 грн.; 6) піна монтажна - 90,00 грн., що разом складає - 1895,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги, заявлені в цивільному позові, визнав частково на суму в розмірі 1500 грн., не погодився з вартістю ремонтних робіт, вважає, що вона завищена, оскільки він сам займається будівництвом і володіє інформацією щодо вартості виконання такого виду ремонтних робіт.
Частиною 5 статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В ч. 1 ст. 129 КПК України зазначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Положенням ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити причинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Суд з врахуванням встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи та, враховуючи, що в суді доведено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чавунної плити з кільцями, металевої колосникової решітки, металевих дверцят до плити пічного опалення, та встановлено спосіб проникнення ОСОБА_3 до житлового будинку з метою вчинення крадіжки - через віконний отвір, який було утворено шляхом зняття обвинуваченим віконної заскленої дерев`яної рами, приймаючи до уваги, що для встановлення віконної рами необхідно потерпілій витратити кошти в сумі 150,00 грн., а для придбання і встановлення чавунної плити з її елементами необхідно витратити кошти, які вказано в наданій потерпілою ОСОБА_5 довідці фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 , відповідно до якої розмір реальної вартості втраченого майна та вартість виконання ремонтних робіт становить 1895,00 грн., і що судом встановлено причинний зв`язок між зазначеними витратами та вчиненим ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, то за такого суд ввважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5 повністю та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальну шкоду в розмірі 1895,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 4 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресами: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , завдану злочином майнову шкоду у ромірі 1895 (одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять) гривень.
Речові докази у даному кримінальному провадженні: а саме: чавунну плиту з кільцями, мателеву колосникову решітку, металеві дверцята, які передано на зберігання свідку ОСОБА_8 , передати потерпілій ОСОБА_5 , якій належить дане майно.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1