Справа № 308/6781/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника обвинуваченого - ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 від 07.02.2019 року відносно неповнолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгорода, Закарпатської області, українець, громадянин України, не працюючий, який навчається в 9-Б класі Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 Ужгородської міської ради Закарпатської області, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2019 року о 17 годині 52 хвилини, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні інтернет клубу «Навігатор», що розташовується за адресою: м. Ужгород, проспект Свободи, 40, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з кишені куртки малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , 2008 року народження, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi note 5», чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 11/276 від 22.04.2019 становить 2 977,00 гривень, чим завдав останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор, захисник, законний представник обвинуваченого, не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , у присутності свого захисника та законного представника, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиросердечно розкаявся.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні захисником було подано клопотання про застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого на підставі ст. 105 КК України примусових заходів виховного характеру у виді застереження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник підтримали подане клопотання, просили таке задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні, вказуючи про наявність передбачених законом підстав, просила задовольнити подане захисником клопотання.
У матеріалах кримінального провадження містяться заяви потерпілого та його законного представника, погоджена законним представником потерпілого у якій потерпілий просить проводити судовий розгляд, судові дебати без його участі, оскільки у зав`язку з зайнятістю не може прибути на засідання. Вказує, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 немає, речові докази йому повернуті, цивільний позов не заявляє, не заперечує проти проведення судового засідання у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, покарання залишає на розсуд суду.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Виходячи із змісту ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч. 1 ст. 105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:
а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;
б) неповнолітній щиро розкаявся;
в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;
г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.
Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
З досудової доповіді філії ДУ "Центр пробації" Ужгородського міськрайонного відділу №13/дд/2020 відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.
На думку органу пробації виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєний ОСОБА_6 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаються та активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, а також висновок уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі, пояснення законного представника обвинуваченого, яка пояснила, що ОСОБА_6 проживає разом з нею та вона з чоловіком докладають всіх зусиль щодо виховання сина, та думку прокурора, яка не заперечувала проти звільнення неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, а також фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинувачений на час ухвалення вироку не потребує призначення йому покарання, а тому знаходить за можливе застосувати до нього ч. 1 ст. 105 КК України та звільнити його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а саме, застосувати до ОСОБА_6 заходи виховного характеру в виді застереження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 628,04 (шістсот двадцять вісім грн. 04 коп. ) грн. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази у кримінальному провадженні оптичний диск на якому містяться файли відеозаписів з камер відео спостереження інтергнет клубу «Навігатор», що розташовується за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 40, які упаковано в конверт білого кольору залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати неповнолітнього ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 185 КК України - винуватим.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 від покарання, без визначення його виду, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 628,04 (шістсот двадцять вісім грн. 04 коп. ) грн. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази у кримінальному провадженні оптичний диск на якому містяться файли відеозаписів з камер відео спостереження інтергнет клубу «Навігатор», що розташовується за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 40, які упаковано в конверт білого кольору залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1