Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/521/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 191 (84, 86-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001374 від 15 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2020 року, якою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кіровограда, громадянку України, з середньою освітою, що не працює, одружену, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.191 КК України на підставі п. в ) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» із закриттям кримінального провадження.

ВСТАНОВИЛА:

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з 05 жовтня 2017 року знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.
05 вересня 2019 року, у процесі судового розгляду, прокурор ОСОБА_10 , який підтримував обвинувачення в суді, за згодою з керівником Кіровоградської місцевої прокуратури, на підставі ст. 338 КПК України, змінив пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення і перекваліфікував її дії з ч.2 ст. 191 на ч.1 ст. 191 КК України.
14 травня 2020 року захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки у ОСОБА_8 на утриманні є двоє неповнолітніх дітей.
Прокурор ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді справи, проти задоволення даного клопотання не заперечував і ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2020 року ОСОБА_8 , яка заперечувала свою причетність до заволодіння грошовими коштами підприємства на якому працювала бухгалтером, на підставі ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 191 КК України із закриттям провадження у справі.

Рішення суду мотивовано тим, що у ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, ОСОБА_11 , 2003 року народження та ОСОБА_12 , 2011 року народження, а тому за висновком суду вона підпадає під дію ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» і підлягає звільненню від кримінальної відповідальності..

В апеляційній скарзі прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий судовий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає звільнення певної категорії осіб від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Тобто, прокурор стверджує, що внаслідок акту амністії особи, перелічені у ст.1 цього Закону можуть бути звільненні від відбування покарання, а не від кримінальної відповідальності, як зазначено в оскаржуваному вироку, у зв`язку з чим, суд на думку прокурора повинен був ухвалити вирок, призначити ОСОБА_8 покарання, а потім вирішити питання про її звільнення.
Таким чином, суд, застосувавши до ОСОБА_8 ст. 1 Закон України «Про амністію у 2016 році» як підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, прокурор зазначає, що крім незаконного звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, суд безпідставно закрив кримінальне провадження та залишив цивільний позов прокурора про відшкодування завданих державі збитків сумі 39075, 60 грн. без розгляду, а судові витрати вирішив компенсувати за рахунок держави, тим самим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, ухвалено з істотним порушенням вимог КПК та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
За змістом положень ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», за наявності підстав, передбачених ст. 1 вказаного Закону, особа може бути звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, у разі визнання її винною у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, у разі визнання її винною у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Згідно ст. 1 та ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія - це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Застосування амністії можливо лише до осіб, відносно яких постановлено обвинувальний вирок.
Звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії та закриття кримінального провадження було явно незаконним.
Більш того, одноепізодна, нескладна по кваліфікації, обсягу та предмету доказування кримінальна справа, перебуває у провадженні судді з жовтня 2017 року, тобто всі розумні строки розгляду справи вже завершились.
Для правильного вирішення цієї справи, суд у разі доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні нею інкримінованого їй кримінального правопорушення повинен був ухвалити вирок, який повинен відповідати вимогам ст.ст. 370-371, 373-374 КПК України.
Не дотримання судом елементарних вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безумовною підставою для скасування незаконного та необґрунтованого судового рішення, з призначення нового судового розгляду.
Окремо слід відмітити і на суперечливу та непослідовну позицію прокурора ОСОБА_9 , який під час розгляду справи не заперечував проти задоволення клопотання адвоката про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття справи, а після постановлення ухвали, подав апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413 , 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2020 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - скасувати та призначити новий судовий розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4