УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
приватного виконавця ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

боржника ОСОБА_6

стягувача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без вилучення паспортного документа, -
встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначив, що на виконанні перебуває виконавче провадження №59167042 від 21.05.2019 з примусового виконання виконавчого листа №766/15627/18, виданого 16.05.2019 Херсонським міським судом Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної та моральної шкоди 946448,97 грн.
21.05.2019 приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, примірник якої надісланий ОСОБА_6 до виконання. Рішення суду на сьогоднішній день ОСОБА_6 не виконано, декларацію не надано, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».
Приватним виконавцем в межах виконавчого провадження встановлено, що у ОСОБА_6 відсутні транспортні засоби. За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно записи про право власності, зареєстровані за ОСОБА_6 відсутні.Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України у ОСОБА_6 відсутні джерела доходів та рахунки, відкриті в банківських установах.Водночас Пенсійний фонд України надав інформацію про те, що ОСОБА_6 працевлаштований в Приватній фірмі «АРТИС».Постановою від 22.05.19 приватним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлення для виконання Приватній фірмі «АРТИС».Листом від 16.07.19 Приватна фірма «АРТИС» повідомила приватного виконавця про звільненняОСОБА_6 із займаної посади з 12.07.2019 та додано звіт про здійснені відрахування та виплати. За період з травень - липень 2019 з ОСОБА_6 утримано 938,27 грн.Після звільнення ОСОБА_6 із займаної посади, інформація про нове місце роботи Пенсійним фондом України та самим ОСОБА_6 приватному виконавцю не надавалася.При цьому на рахунок приватного виконавця щомісячно надходили платежі з призначенням платежу щодо погашення заборгованості по казаному провадженню. Зокрема: 02.08.19 надійшло 500 грн., 02.09.19 - 500 грн., 01.10.19 - 500 грн., 01.11.19 - 500 грн., 02.12.19 - 500 грн.Також зазначає, що сторони виконавчого провадження не зверталася до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду. Тобто порядок та спосіб виконання рішення суду, а також сума боргу, яка підлягає примусовому стягненню, не змінювалися.23.05.2019 приватним виконавцем винесена постанова про арешт коштів ОСОБА_6 , яка направлена до банківських установ.Банківськими установами повідомлено про наявність рахунків, відкритих ОСОБА_6 , зокрема: АТ «СБЕРБАНК», надав інформацію про накладення арешту на коштів сумі 4271,15 грн.; АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» надав інформацію про накладення арешту на кошти в сумі 33,78 доларів США.Зазначені грошові кошти списані з рахунків, відкритих ОСОБА_6 в банківських установах, та розподілені відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження».Всього за час перебування виконавчого документа на виконанні приватного виконавця перераховані 12434,47 грн. в рахунок погашення боргу за виконавчим документом.Виконавцем на адресу боржника надсилався виклик від 04.11.19, щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак боржник на виклик не з`являвся, про причини неявки не повідомив виконавця.
На запит приватного виконавця Державною прикордонною службою України листом від 22.11.19 повідомлено, що боржник ОСОБА_6 , з моменту відкриття виконавчого провадження неодноразово перетинав державний кордон України. Дніпровським районним відділом ДМС України в Херсонській області підтверджено, що ОСОБА_6 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.
Також приватний виконавець в поданні вказує, що ОСОБА_6 має можливість перетинати державний кордон України, що свідчить про наявність неофіційних доходів та можливість виконувати рішення суду. При цьому боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду та умисно не вчиняє дій, направлених на його виконання, що призвело до необхідності вжиття відносно нього заходу примусового виконання у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кодон.
В судовому зсіданні приватний виконавець ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_7 подання підтримали, просили задовольнити.
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення подання, просили відмовити в його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.
Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.
За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
Тому суд враховує, що приватним виконавцем не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, оскільки матеріали подання містять відомості про часткове погашення заборгованості за виконавчим документом та здійснення боржником ОСОБА_6 регулярних платежів в рахунок погашення зазначеної заборгованості, та доказів того, що ОСОБА_6 має намір виїхати за межі України або робить це з метою ухилення від виконання судового рішення, тому суд вважає подання приватного виконавця не обґрунтованим і вважає необхідним у його задоволенні відмовити.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України, 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", суд -

постановив:

В задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6 , без вилучення паспортного документа - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1