П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 міста Біла Церква заяву ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з майна.

Свою заяву ОСОБА_5 обгрунтовує тим, що в 03.08.2007 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_6 засудженого ч.3 ст.187 КК України до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією належного йому особистого майна. Вирок набрав законної сили 18.08.2007 року. Вище вказаний вирок суду було звернено до примусового виконання до Білоцерківського районного відділу ДВС у Київській області, яким було накладено обтяження(арешт) на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень існує обтяження внесене на підставі постанови районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 05.12.2007 року реєстраційний номер обтяження 6213934 від 12.12.2007 року та на підставі постанови районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 18.10.2010 року реєстраційний номер обтяження 10372598 від 25.06.2010 року. Конфісковане майно не реалізоване по даний час. Заявниця вказує, що виконавче провадження закінчено. Правовідносини щодо відбування покарання в тому числі додаткового, не передбачають правонаступництва. ІНФОРМАЦІЯ_2 засуджений ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 , відкрилась спадщина на належне йому майно в тому числі на частину квартири АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло 24.12.2001 року. Заявниця зазначає, що є спадкоємцем 1-шої черги, спадщину прийняла вчасно, однак оформити іі належним чином шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі не надається можливим, оскільки спадкове майно під арештом. Постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 08.06.2019 року №1051/02/14 ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині арешту спадкового майна. Наявність арешту порушує право власності заявника і є перешкодою для вільного розпорядження об`єктами права власності, у зв`язку з чим просить скасувати постанову районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 05.12.2007 року на все нерухоме майно.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, наполягав на задоволенні клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Головний державний виконавець Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_8 показала, що будь-які відкриті виконавчі провадження на примусовому виконанні у відділі не перебувають. Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у відділі перебували невиконані виконавчі провадження, серед них виконавчий лист, виданий 21.08.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про конфіскацію всього майна, належному на праві власності ОСОБА_6 на користь держави. Згідно витягу майно боржника передавалося на реалізацію, але не було реалізовано. Стягувач від залишення за собою майна відмовилися. На даний час виконавче провадження знищено, залишилися витяги.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінальної справи № 1-619/07 року в двох томах, приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 9 Перехідних положень КПК 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України (1960 року), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Ч.1 ст.409 КПК України (1960 року) передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

У роз`ясненні Пленуму Верховного Суду України, а саме п. 4 Постанови «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року №11-у порядку, передбаченому ст.411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, в тому числі і про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Як вбачається з відповіді Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (вихідний № 39970344 від 11.01.2020) на виконанні у Білоцерківському районному відділі державної виконавчої служби на виконанні перебували виконавчі листи №1 кп/357/804/15 від 12.10.2015 р., виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_6 , на користь держави 1718, 64 грн. витрат; №1-619 від 21.08.2007 р. виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про конфіскацію всього майна належному на праві власності ОСОБА_6 на користь держави. Згідно витягу майно боржника передавалось на реалізацію але не було реалізовано стягував від залишення за собою майна відмовилась; №1-619 від 22.08.2007 р. виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 , боргу в сумі 4800, 00 грн.; №1-619 від 22.08.2007 р. виданий Білоцерківським міськрайоним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 , боргу в сумі 2160, 000 грн.; №1-962 від 04.12.2007 р. виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 боргу, в сумі 4800, 00 грн.; №1-962 від 04.12.207 р. виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 , боргу в сумі 2160, 000 грн.; постанова №3/357/1434/13 від 09.04.2013 р. виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь держави 85, 00 грн. штрафу; постанова №3/357/2821/13 від 11.06.2013 р. виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь держави 187, 00 грн. штрафу; постанова №3/357/3944/13 від 02.09.2013 р. виданйи Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь держави 170, 00 грн. штрафу. Будь-як івиконавчі провадження стороною в яких є ОСОБА_5 , у відділ не надодили та не перебувають.

Як вбачається із вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2007 року до ОСОБА_6 застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Суд вважає за необхідне зазначити, що право власності не є абсолютним, ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами. У даному випадку обмеження права власності ОСОБА_6 відбулося у спосіб, передбачений законом.

Сукупність наведених фактів, їх правова оцінка приводять до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування арешту майна.

Суд вважає не доведеним обставини, на які у своєму клопотанні посилається особа, яка його подала, відтак, у клопотанні ОСОБА_5 про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року, ст.ст. 126, 409, 411 КПК ( в редакції1960 року), суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з майна - відмовити.

На постанову суду протягом 7 днів з дня її проголошення може бути подана апеляція в Київський апеляційний суд через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_1