Справа № 487/6332/19
Провадження № 1-кс/487/4458/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві про відмову в задоволенні клопотання від 18.06.2020 року по кримінальному провадженню №0000059 від 03.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій заявник просив суд скасувати постанову слідчого від 18.06.2020 року.

Вимоги ОСОБА_3 , мотивував тим, що він звернувся до слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 із заявою про залучення його в якості потерпілого, проте слідчим вимоги його заяви не виконані. Крім того, 10.07.2019 року він звернувся до слідчого щодо визнання його потерпілим, але постановою від 26.07.2019 року йому відмовлено. Зазначена постанова ухвалою слідчого судді від 19.03.2020 року скасована. У заяві від 04.06.2020 року заявником були викладені обставини щодо спричинення йому тілесних ушкоджень та завдання моральної шкоди, але слідчий відмовив заявнику у визнанні потерпілим. Посилаючись на вищезазначене, просив скасувати постанову слідчого від 18.06.2020 року.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши матеріали скарги дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування розташованого у місті Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000059 від 03.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за фактами викладеними в заяві ОСОБА_3 від 04.03.2019 щодо незаконних дій працівників правоохоронних органів Кіровоградської області.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 18.06.2020, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000059 від 03.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.21КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Положеннями частин 1 та 2 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

У той же час, за змістом ч. 5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, слідчим суддею встановлено, що в постанові про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 18.06.2020 року, слідчим ОСОБА_4 зазначено, що підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

Проте, всупереч положенням ст.110 КПК України вказана постанова не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні.

За такого, слідчий суддя вважає постанову слідчого від 18.06.2020 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 передчасною та не вмотивованою, оскільки постанова не містить конкретних фактичних обставин із посиланням на докази, які дають підставу дійти висновку, що ОСОБА_3 не завдано кримінальним правопорушенням фізичної або моральної шкоди.

Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

За таких обставин скарга в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 55,92-94, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Першого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 18.06.2020 року по кримінальному провадженню №0000059 від 03.07.2019 року.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1