Житомирський апеляційний суд
Справа №280/767/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ,

встановила:

11 грудня 2019 року ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області було продовжено дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 08 лютого 2020 року.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали та не зменшились, а також враховуючи, що судове слідство розпочато, усі учасники судового провадження згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, оцінюючи ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому та міри покарання, що може бути застосована до останнього у разі визнання його винним, є достатні підстави продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 діб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що на сьогоднішній день відсутні будь-які підстави утримувати обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою. Факти та докази наведені стороною захисту судом першої інстанції до уваги не взято.

ОСОБА_8 не має на меті перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки по справі допитані всі свідки, проведенні слідчі експерименти, призначено ряд експертиз.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 бажає співпрацювати зі слідством і встановлювати істину в даному кримінальному провадженні.

Крім того, зазначає, що до іншого обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але на день розгляду справи в суді стало відомо, що ОСОБА_10 погрожує фізичною розправою, а також вбивством потерпілому та свідку. З приводу погрози вбивством останні звернулись із заявами до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

За даних обставин у сторони захисту є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 має намір уникнути покарання та перекласти вину у вчиненні кримінального правопорушення на ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів провадження вбачається, що 11 грудня 2019 року судом першої інстанції під час судового засідання було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Зазначені обставини та дані про особу обвинуваченої на думку колегії суддів переконливо свідчать про існування ризиків переховування ОСОБА_8 від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.

До такого висновку приходить колегія суддів, враховуючи, що усі учасники судового провадження не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту судом не досліджені.

Також, колегія суддів враховує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, покарання, що може бути застосоване у разі визнання ОСОБА_8 винним, зокрема, позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Всі доводи захисника в судовому засіданні апеляційного суду були об`єктом дослідження судом і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи захисника, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Недотримання умов менш суворого запобіжного заходу іншим обвинуваченим не є підставою для застосування менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_8 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, винесена у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: