Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/561/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеконференції, кримінальне провадження № 0000510за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 квітня 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Конотоп Сумської області, громадянин України, не працюючий, одружений, утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 25.10.2013 року Конототопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 23.06.2014 року Конототопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ст.. 71 КК України до 1 року 1 дня позбавлення волі;
- 16.12.2015 року Конотопським міськрайонним судом за ч.1 ст.187, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК країни до 4 років позбавлення волі. Звільнений 26.04.2019 року по відбуттю терміну покарання.
засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Зараховано в строк відбування строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2019 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 2512 грн. 16 коп.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно, за таких обставин:
ОСОБА_7 , 21.12.2019 року близько 00 год. 45 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, діючи умисно, таємно, з особистих корисливих спонукань, шляхом розбиття шибки скла вікна, проник до приміщення сараю, який розташований на території будинку АДРЕСА_1 , звідки намагався викрасти верхні колісники газового котла опалення КСТ-20 з дверцятами вартістю 500 грн., засувку труби димоходу плити пічного опалення вартістю 123 грн. 33 коп., нижні колісники газового котла опалення КСТ-20 вартістю 100 грн., дві алюмінієві каструлі місткістю 2 л. вартістю 40 грн., чавунний казан місткістю 2 л. вартістю 152 грн. 50 коп., чавунний казан місткістю 5 л. вартістю 50 грн., чавунний казан місткістю 10 л. вартістю 425 грн., здвоєний мідний електричний дріт в ізоляції довжиною 20 метрів вартістю 87 грн. 60 коп., телескопічну вудку в зборі вартістю 50 грн., сільськогосподарську сокиру вартістю 256 грн. 25 коп., металевий ланцюг довжиною 10 м. вартістю 600 грн., а всього намагався викрасти майна на загальну суму 2469 грн. 18 коп.
Однак через обставини, що не залежали від його волі, не довів злочин до кінця, так як був затриманий в приміщенні сараю ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорюючи юридичної кваліфікації злочину, просить пом`якшити йому покарання, призначивши йому покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнити від покарання з випробування визначивши іспитовий строк 3 роки, та витрати за проведення судових експертиз віднести за рахунок держави.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він вчинив злочин у зв`язку з крутним матеріальним становищем, а саме у зв`язку з тим, що не міг знайти собі роботу.
Просить врахувати те, що він одружений та вину визнав у повному обсязі.
Обіцяє в подальшому не вчиняти злочини та не притягатися до кримінальної відповідальності. Зобов`язується упродовж 14 днів знайти роботу з офіційним працевлаштуванням.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,оскільки він в суді першої інстанції вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю.
Дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення,розмір заподіяних збитків, особу винуватого, який одружений, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків з цього не зробив, на шлях виправлення не став, менш ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі за вчинення умисних злочинів, знову скоїв умисний корисливий злочин.
Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та визнання вини, відсутність обставини, що обтяжують покарання - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про призначення йому покарання із застосуванням вимог 75 КК України необхідно зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо є виправлення засудженого без відбування покарання враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків з цього не зробив, на шлях виправлення не став, менш ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі за вчинення умисних злочинів, знову скоїв корисливий, умисний злочин.
Окрім того, під час розгляду в суді першої інстанції встановлено обставини, що обтяжують покарання - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Отже, враховуючи наявність двох обставин, які обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_7 раніше судимий на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, колегія суддів залишає без задоволення доводи обвинуваченого про призначення йому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки виправлення ОСОБА_7 не можливе без відбуття ним покарання.

Апеляційні вимоги ОСОБА_7 стосовно віднесення витрат за проведення судових експертиз за рахунок держави, колегіє суддів не може бути задоволено оскільки відповідно до вимог ст. 374 КПК України у разі визнання особу винуватою у вчиненні злочину у вироку зазначається рішення про майнові стягнення та судові витрати стягуються з винної особи.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, як самим обвинуваченим, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, доводи апеляційних скарг обвинуваченого про призначення більш м`якого покарання не можуть бути задоволеними, як безпідставні. Адже, відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції обвинувачений наполягає на призначенні більш м`якого покарання, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4