В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Прилуцького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю учасників кримінального провадження
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 25.06.2019 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Kia Carens», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись від прилеглої території гаражів через проїзну частину вул. Азербайджанська в напрямку автомобільної парковки, яка знаходиться в районі буд. № 6 в м. Києві, допустив порушення вимог п. п. 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме: п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.2 ПДР України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Kia Carens», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, здійснивши виїзд від прилеглої території гаражів та рухаючись проїзною частиною вул. Азербайджанська, при цьому здійснюючи напрямок свого руху в напрямку автомобільної парковки, щоб в подальшому припаркуватися, не надав дорогу мотоциклу марки «Suzuki SV 1000 S», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався проїзною частиною вул. Азербайджанська та мав перевагу в русі. В подальшому відбулося зіткнення між вказаними транспортними засобами, внаслідок якого водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до медичного закладу.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 12-1/1542 від 29.07.2019 року у водія ОСОБА_3 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог вказаних пунктів. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Kia Carens», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам пунктів 10.1 та 10.2 ПДР України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-1461-2019 від 29.08.2019 року потерпілий ОСОБА_5 , 1977 р.н. отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися закритій травмі правої ступні задній підвивих стопи з ушкодженнями дистального між гомілкового синдесмозу, кортикальний перелом латеральної лодижки та верхнє-латерального краю кубовидної кістки, рана медіальної поверхні стопи та садна в ділянці внутрішньої лодижки.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння водію ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

10 лютого 2020 року в кримінальному провадженні № 0005373 від 26 червня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до умов зазначеної вище угоди від 10 лютого 2020 року, потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0005373 за спільною ініціативою та обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 286 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, а саме, що в результаті скоєння кримінального правопорушення, сторони підтверджують, що підозрювана особа спричинила матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 72216, 82 (сімдесят дві тисячі двісті шістнадцять) гривень 82 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 (п`ятдесят) тисяч гривень 00 копійок. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 мав витрати на професійну правову допомогу адвоката у кримінальному провадженні у розмірі 20 000 гривень. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував завдані збитки потерпілому, сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами. Також, у даній угоді роз`яснені потерпілому ОСОБА_5 та обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття ОСОБА_3 у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 10 лютого 2020 року в кримінальному провадженні № 0005373 від 26 червня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3
ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 3 (три тисячі) 400 (чотириста) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази, а саме: мотоцикл марки «Suzuki SV 1000 S», д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_10 залишити у володінні власника, автомобіль марки «ChevroIet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_3 , який передано під зберігальну розписку власнику ОСОБА_11 залишити у власності останнього, автомобіль марки «Kia Carens», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_3 слід залишити у володінні та розпорядженні власника.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 12-1/1542 від 29.07.2019 року в розмірі 1570 гривень 10 копійок, за проведення судово-медичної експертизи № 042-865-2019 від 14.05.2019 року в розмірі 1796 гривень 90 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 , потерпілому та прокурору.

Суддя