Провадження № 1-кп/161/295/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 01 червня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілих - ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0003549 від 18.07.2013 року про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Забороль Луцького району Волинської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, розлученої, маючої на утриманні двох дітей, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-за ст.190 ч.ч.2,3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_10 на початку 2012 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в м. Луцьку Волинської області, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразився в повідомлені потерпілому ОСОБА_8 неправдивої інформації щодо дійсних намірів, під приводом позики грошових коштів та зобов`язавшись повернути їх в подальшому, хоча наміру цього робити не мала, незаконно заволоділа грошовими коштами останнього в загальній сумі 303 734 гривень, що є великим розміром, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Окрім цього, вона ж, в період з червня по вересень 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в м. Луцьку Волинської області, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразився в повідомленні потерпілому ОСОБА_5 неправдивої інформації щодо дійсних намірів, під приводом вкладення грошових коштів у страхову компанію та позики, зобов`язавшись повернути їх в подальшому, хоча наміру цього робити не мала, повторно, незаконно заволоділа грошовими коштами останнього в загальній сумі 90 400 гривень, що є значним розміром, чим заподіяла ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму, що є значною шкодою.

Окрім цього, вона ж, в серпні 2015 року точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразився в повідомленні потерпілому ОСОБА_6 неправдивої інформації щодо дійсних намірів, під приводом сприяння оформлення права власності на земельну ділянку, хоча наміру виконувати взяті на себе зобов`язання не мала, повторно незаконно заволоділа грошовими коштами останнього в сумі 600 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на момент вчинення злочину складало 12 966 грн., чим заподіяла ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Окрім цього, вона ж, в липні 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в м. Луцьку Волинської області, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразився в повідомленні потерпілому ОСОБА_7 неправдивої інформації щодо дійсних намірів, під приводом позики грошових коштів та зобов`язавшись повернути їх в подальшому, хоча наміру цього робити не мала, повторно, незаконно заволоділа грошовими коштами останнього в сумі 500 польських злотих, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на момент вчинення злочину складало 3 505 грн., чим заподіяла ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів не визнала та показала, що не вчиняла шахрайських дій, проте факт позичання у потерпілих коштів за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме дати, часу, сум вона визнає, кошти готова відшкодовувати. Потерпілому ОСОБА_8 відшкодувала близько 2400 грн. В ОСОБА_11 брала кошти, не відшкодувала нічого. У ОСОБА_6 брала кошти, частково відшкодувала у сумі 3000 грн. У ОСОБА_12 брала кошти та повністю їх відшкодувала. Цивільні позови не визнає.
Незважаючи на невизнання вини самою обвинуваченою ОСОБА_10 , її вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що перебував із ОСОБА_13 в дружніх відносинах. У 2012 році вона неодноразово позичала в нього гроші. Дзвонила, просила про зустріч, під час якої спершу попросила 1500 доларів США для оформлення земельної ділянки. Через тиждень попросила ще 1200 доларів США. Згодом, знову просила гроші, в загальному він позичив їй 38 000 доларів США. ОСОБА_14 постійно обіцяла, що через тиждень віддасть гроші, а потім обіцяла, що згодом віддасть гроші. На його питання, ОСОБА_14 пояснювала, що їй потрібні кошти для оформлення земельних ділянок та для вирішення домашніх питань. Щоб допомогти ОСОБА_15 , йому довелося позичати гроші у знайомих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .. Згодом він був змушений взяти кредит, щоб віддати позичені гроші, внаслідок чого продав транспортний засіб, оскільки в нього вимагали повернути кошти. ОСОБА_14 постійно просила зачекати, писала повідомлення про зустріч. Приїждав на зустрічі із ОСОБА_13 , вона відповіла, що банк їй відмовив надати кошти, тому віддати їх не може. Після написання заяви, ОСОБА_14 обіцяла, що поверне кошти, після чого написала розписку про повернення грошей.
-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що у 2013 році ОСОБА_18 звернулася до нього із проханням позичити їй кошти. Оскільки за рік до цього він їй та її чоловіку позичав гроші, проте вони довго їх віддавала, тому підозр,що вона їх не поверне у нього не виникло, відгукнувся на її прохання. Позичила 11300 доларів США на 2 тижні. Пояснила, що кошти терміново їй потрібні, для страхової компанії, в якій вона працює, щоб вона здійснила вклад, і їй набігли відсотки, з яких вона поверне, окрім позиченої суми, ще додатково відсотки. У 2014 році ОСОБА_18 повернула 1000 грн. після допиту у прокуратурі. Впродовж тривалого часу приходив до ОСОБА_13 просив віддати позичені кошти, на що вона постійно обіцяла, що віддасть та пояснювала, що не може повернути кошти, бо вони вкладені, і зазначила, що позичена ним сума вже зросла. Щодо призначення ОСОБА_15 покарання просив суд застосувати суворе покарання.
-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що товаришував із ОСОБА_19 .. В серпні 2015 року ОСОБА_14 запропонувала йому земельну ділянку 6 соток в с. Жидичин. Погодився на її пропозицію. Вони із дружиною позичили ОСОБА_15 600 доларів США, вона запропонувала написати заяву на отримання земельної ділянки, яку занесе у сільську раду, де має свою знайому. На неодноразові розмови, впродовж року ОСОБА_14 придумувала різні причини, спершу, що не було рішення сільської ради, згодом що перенесли сесії сільської ради, потім сказала, що вже є документи на право власності на земельну ділянку. Неодноразово дзвонили ОСОБА_15 , запитували строк виділення земельної ділянки, проте вона шукала причини відкладення. Спочатку ОСОБА_14 відшкодувала в загальному 4200 грн. із загальної позиченої суми 12966 грн.
-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що у липні 2017 року зателефонувала до нього ОСОБА_10 дружина ОСОБА_20 ,якого він знав по роботі та повідомила, що в них біда - мама її чоловіка в лікарні, попросила кошти на лікування. Зустрілися біля входу в Центральний універмаг. ОСОБА_14 прийшла із маленьким хлопчиком та пояснила, що в її чоловіка проблеми, назвала велику суму, щоб позичити, проте не пам`ятає яку. Він сказав ОСОБА_10 , що може позичити лише 500 польських злотів на 4 дні. Через 4 дні зателефонував ОСОБА_15 , вона сказала, що поверне кошти згодом після отримання заробітної плати. Неодноразово до неї телефонував, направляв заказні листи через пошту про повернення боргу. Через деякий час ОСОБА_14 написала йому розписку про повернення боргу до 30.07.2017 року. Приїжджав додому до ОСОБА_13 , вона сказала, що ввечері поверне гроші. Проте через 3-4 дні вона кошти не повернула. Після чого він звернувся із заявою в прокуратуру. Перед судовим засіданням обвинувачена ОСОБА_10 повернула позичені гроші.
-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_21 , який в судовому засіданні показав, що із ОСОБА_13 знайомий із 1996 року, перебував із нею в дружніх відносинах, із 2007 по 2008 року вона в нього неодноразово позичала гроші,в загальній сумі 150 000 доларів США для розвитку бізнесу, постійно обіцяючи, що поверне позичені кошти наступного дня. Під час слідчих дій, познайомився із потерпілими, і дізнався, що ОСОБА_10 також позичала гроші у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , щоб віддати йому борг. ОСОБА_10 казала, що позичить у ОСОБА_8 чи в ОСОБА_5 гроші,і поверне йому.
-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_22 , який в судовому засіданні показав, що із ОСОБА_8 ходив в лікарню до співмешканця ОСОБА_10 для розмови про повернення йому коштів, що позичив їй ОСОБА_23 .. Зі слів ОСОБА_24 йому стало відомо, що він позичив ОСОБА_15 близько 40 000 тисяч доларів США. Співмешканець сказав, що знає про борги, пообіцяв, що вплине на ОСОБА_25 для повернення коштів.
-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_26 , який в судовому засіданні показав, що йому відомо, що ОСОБА_11 позичив ОСОБА_15 близько 12 000 доларів США. У 2014 році він підвозив ОСОБА_11 до ОСОБА_13 , яка в його автомобілі писала розписку про повернення коштів ОСОБА_27 в загальній сумі 11 300 доларів США. Став свідком, як ОСОБА_14 обіцяла ОСОБА_27 , що поверне йому гроші.
-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_16 , який в судовому засіданні показав, що до нього звернувся його товариш ОСОБА_28 та попросив позичити його знайомій дівчині ОСОБА_29 грошові кошти для розвитку бізнесу. Коштів в нього не було, запропонував надати йому кредитну картку. Вони зустрілися в парку із ОСОБА_30 та ОСОБА_31 .. ОСОБА_14 запевнила, що поверне кошти, після чого він дав ОСОБА_32 свою кредитну картку, на якій було близько 10 000 гривень, з яких ОСОБА_28 зняв 6000 гривень. Через місяць звернувся до ОСОБА_24 про повернення коштів, на що він відповів, що ОСОБА_14 не повертає йому гроші. Впродовж трьох місяців телефонував до ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , просив повернути йому гроші, проте ОСОБА_28 їх не повернув через те, що ОСОБА_14 не повертає йому гроші. Йому відомо, що ОСОБА_28 позичав гроші в інших людей для ОСОБА_13 для розвитку її справи.
-протоколом огляду предметів від 31.03.2016 року, а саме мобільного телефону марки «Nokia X1», наданого потерпілим ОСОБА_8 ;
-розпискою складеною ОСОБА_10 12.09.2013 року про отримання від ОСОБА_8 у борг 38 000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 303 734 грн. зі строком повернення до 30.12.2013 року;
-розпискою складеною ОСОБА_10 про отримання від ОСОБА_5 у борг 11 300 доларів США зі строком повернення до 30.11.2013 року;
-розпискою складеною ОСОБА_10 07.05.2014 року про зобов`язання повернути ОСОБА_5 боргу у сумі 11 300 доларів США в повному обсязі до 15.06.2014 року;
-довідкою УНБУ у Волинській області від 08.07.2014 року про офіційний курс гривні до долара США за період з 01.06.2013 року по 30.09.2013 року де: за 100 доларів США становить 799,30 грн.;
-розпискою складеною ОСОБА_10 про отримання від ОСОБА_7 у борг 500 польських злотих зі строком повернення до 30.07.2017 року;
-довідкою УНБУ у Волинській області від 06.06.2018 року про офіційний курс гривні до долара США, євро та злотих за період з 01.03.2015 року по 31.07.2017 року;
Отже, в судовому засіданні встановлено, що вище перелічені протиправні дії обвинуваченої ОСОБА_10 знайшли своє підтвердження під час судового слідства, так як зібрані та досліджені в судовому засіданні письмові докази, а також допити як потерпілих, так і свідків є послідовними, правдивими та повністю узгоджуються із матеріалами кримінального провадження і підстав ставити їх під сумнів у суду не виникає.
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.2, 190 ч.3 КК України.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_10 своїми умисними протиправними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими у великих розмірах,вчинила злочин, передбачений ст.190 ч.3 КК України, окрім цього вона ж своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно, що завдало значної шкоди, вчинила злочин, передбачений ст.190 ч.2 КК України.

Твердження захисника ОСОБА_9 щодо необгрунтованості показів свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , оскільки вони не були очевидцями позики ОСОБА_10 у потерпілих грошей, судом до уваги не приймається, оскільки покази зазначених свідків повністю узгоджуються із показами потерпілих, і підстав ставити їх під сумнів у суду не виникає, тому дані докази є допустимими.
Окрім цього, твердження захисника ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_10 про відсутність в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.ч.2,3 КК України, оскільки остання позичаючи в потерпілих грошові кошти не мала наміру їх обманювати, а склавши відповідні розписки вона чітко зазначила намір повернути позичені кошти, окрім того наявність рішення суду про стягнення боргу свідчать про цивільно-правові відносини між ОСОБА_10 та потерпілими, судом до уваги не приймаються. Оскільки досліджені судом докази, покази потерпілих та свідків підтвердили той факт, що ОСОБА_10 шляхом обману потерпілих, з якими перебувала в добрих відносинах, а із потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 остання перебувала у тривалих відносинах, з метою заволодіння їх грошовими коштами, маскуючи свої дії під цивільно-правові відносини, щоб приховати справжній їх характер, викликавши у потерпілих впевненість у добросовісності своїх намірів, позичаючи в них гроші, зазначаючи різні причини, надаючи власноруч написані боргові розписки, підтверджує умисел на заволодіння коштів.
Той факт, що маючи боргову розписку, потерпілий ОСОБА_8 у свій час звернувся до суду із позовом про стягнення боргу з ОСОБА_10 , не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_10 ознак шахрайства при заволодінні цими коштами, виходячи з її мотиву, умислу, способу вчинення злочину, оскільки зазначені грошові кошти були передані потерпілим внаслідок вчинення обвинуваченою ОСОБА_10 шахрайських дій.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які відносяться до категорії злочинів як середньої тяжкості, так і відповідно тяжкого злочину, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченої.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 суд не вбачає.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 суд не вбачає.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_10 судом враховується те, що обвинувачена не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, однак свою вину не визнала, не розкаялася у вчиненому, завдані збитки потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 не відшкодовані, не працює, поряд з цим, потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_33 , наполягали на призначенні обвинуваченій ОСОБА_10 виключно суворого покарання, також, судом враховується поведінка обвинуваченої під час судового слідства. Крім того, ОСОБА_10 вчинила ряд умисних корисливих злочинів, тому суд приходить до висновку, що її виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_10 слід призначити в межах санкцій ст.ст.190 ч.2 та 190 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.70 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для її виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди, слід залишити без задоволення, оскільки є рішення суду про стягнення із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 вказаної суми.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід залишити без розгляду так, як в матеріалах провадження відсутній та до цивільного позову не додано акту наданих послуг із розрахунком судових витрат, які цивільний позивач поніс у зв`язку із підготовкою та розглядом даної справи та витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди, слід залишити без задоволення, оскільки в матеріалах провадження наявні документи виконавчого провадження про стягнення із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 вказаної суми.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід залишити без розгляду так, як в матеріалах провадження відсутній та до цивільного позову не додано акту наданих послуг із розрахунком судових витрат, які цивільний позивач поніс у зв`язку із підготовкою та розглядом даної справи та витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом.
Речові докази в даному кримінальному провадженні, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.2 та 190 ч.3 КК України та призначити покарання:
- за ст.190 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ст.190 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 до відбуття 3 (три) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.
До набрання вироку законної сили обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на неї наступні обов`язки, що передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-не відлучатися із місця проживання: м. Луцьк, Волинської області, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без задоволення
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги залишити без розгляду.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без задоволення.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги - залишити без розгляду.
Речові докази:
- два компакт диски «DVD» із аудіозаписами розмов із ОСОБА_10 , які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, оригінал розписки від 28.10.2017 року про те, що ОСОБА_10 позичила у ОСОБА_7 500 польських злотих та зобов`язується їх повернути залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: