Справа № 353/317/20
Провадження № 1-кс/353/116/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 рокум.Тлумач

Слідчий суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянула клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2020 року, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 , який представляє інтереси законного володільця майна ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про скасування накладеного арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України. Просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2020 року, на транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 45022, тип спеціалізований вантажний спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 , та яким фактично користується ОСОБА_3 , та на піщано-гравійну суміш об`ємом 4,895 куб.м, яка завантажена в кузов цього транспортного засобу. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що 09.06.2020 року слідчим Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000104, внесеного до ЄРДР 04.05.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Оскільки ні слідчим, ні прокуратор під час закриття кримінального провадження не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення провадження, а необхідність в арешті транспортного засобу відпала, просив клопотання про скасування арешту задовольнити.

Слідчий СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та начальник Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що проти задоволення клопотання не заперечують, просили судовий розгляд провести у їх відсутності.

Представник володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив проводити його розгляд без його участі та без участі його довірителя ОСОБА_3 .

Володілець майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання.

Враховуючи вимоги ст.ст. 28 та 172 КПК України, постанову Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року, відповідно до якої на усій території України встановлено карантин, приймаючи до уваги заяви слідчого, прокурора, представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про розгляд клопотання без їх участі, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності осіб, які не з`явились.

В силу вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, що стосуються розгляду клопотання, дійшов до наступного висновку.

Статтями 8, 9 КПК України до основних з засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно положенням ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому у застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею з матеріалів, долучених до клопотання встановлено, що слідчим Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_6 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104, внесеному до ЄРДР 04.05.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2020 року накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 04.05.2020 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 45022, тип спеціалізований вантажний спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 , та яким фактично користується ОСОБА_3 ; та на піщано-гравійну суміш об`ємом 4,895 куб.м, яка завантажена в кузов цього транспортного засобу (а.с. 5-7).

09.06.2020 року слідчим Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000104, внесеного до ЄРДР 04.05.2020 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Постановлено арештований в даному кримінальному провадженні автомобіль передати фактичному користувачу ОСОБА_3 , після прийняття відповідного рішення Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області (а.с. 8-9). Дана постанова слідчого є останнім процесуальним рішенням, винесеним в даному кримінальному провадженні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, носить тимчасовий характер. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Виходячи з наведеного, питання скасування арешту майна вирішується на стадії досудового розслідування або судового розгляду.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи досудове розслідування закінчено, а кримінальне провадження закрито. Стаття 174 КПК України передбачає розгляд слідчим суддею питання про скасування арешту майна лише в рамках кримінального провадження під час досудового розслідування. Таким чином, коли кримінальна справа вже закрита слідчим і досудове розслідування цим завершено, у слідчого судді є всі підстави для відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, як такого, що подано поза межами кримінального провадження.

Водночас, виходячи з основоположних принципів законності, верховенства права та недоторканості права власності, які вимагають вирішення питання про скасування арешту майна і поновлення права власності особи, яке після завершення кримінального провадження обмежується безпідставно, суд вважає вирішити питання по суті, не дивлячись на те, що кримінальна справа вже закрита, оскільки це спрямовано на поновлення прав власника майна та цього вимагає обов`язок слідчого судді по дотриманню прав осіб у кримінальному провадженні.

Окрім того, п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, враховуючи, що на час розгляду даного клопотання кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, постанова слідчого оскаржена не була, слідчий суддя приходить до висновку про те, що на сьогодні відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 та про відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 переданим йому майном, а також обумовлювали б подальший арешт цього майна, а відтак наявні достатні підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2020 року на транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 45022, тип спеціалізований вантажний спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 , та яким фактично користується ОСОБА_3 , та на піщано-гравійну суміш об`ємом 4,895 куб.м, яка завантажена в кузов цього транспортного засобу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зняття арешту із вказаного транспортного засобу, що відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини в контексті дотримання Статті 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права мирного володіння майном, викладену в рішеннях у справах «Іатрідіс проти Греції», «Кушоглу проти Болгарії» та «Спорронг та Льон рот проти Швеції».

На підставі викладеного і керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 8, 9, 18, 24, 131, 170, 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника фактичного володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2020 року, шляхом скасування заборони відчуження, розпорядження та користування майном,а саме на:

- транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель 45022, тип спеціалізований вантажний спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1992 року випуску, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 , та яким фактично користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 ;
- піщано-гравійну суміш об`ємом 4,895 куб.м, яка завантажена в кузов транспортного засобу марки «ЗИЛ», модель 45022, тип спеціалізований вантажний спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 , та яким фактично користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1