Справа № 487/1193/20
Провадження № 1-кс/487/1894/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000104 від 30.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на грошові кошти в сумі 3000 грн.; мобільний телефон «Хуавей» номер НОМЕР_1 , ІМЕЙ 1: НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_3 ; пластикову картку Приватбанк темно-зеленого кольору НОМЕР_4 , зі зворотної сторони 460. Клопотання обґрунтоване тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000104 від 30.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2020 близько 08.30 год. ОСОБА_5 на виконання протиправної вимоги поліцейського сектору реагування № 2 патрульної поліції Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , не бажаючи настання негативних наслідків для своїх прав та інтересів, прибув до кафе (яке називають «Артак»), розташованого на перехресті автодоріг Кропивницький-Умань та Смоліно-Новопавлівка, де в ході зустрічі в автомобілі ВАЗ 2115 темно-сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_6 , передав йому, а ОСОБА_6 , діючи умисно, отримав неправомірну вигоду у розмірі 3000 грн. за непритягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за перевезення різного роду вантажів. 27.02.2020 р. проведено обшуку автомобіля ВАЗ 211540, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 за адресою: вул. Автобазівська, 3а, смт СмолинеМаловисківський район, Кіровоградська область, де виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 3000 грн., які були які були заздалегідь ідентифіковані Кіровоградським управлінням ДВБ НПУ, мобільний телефон «Хуавей» номер НОМЕР_1 , імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , пластикову картку Приватбанк темно-зеленого кольору НОМЕР_4 , зі зворотної сторони 460. Посилаючись на те, що вилучене майно відповідає критеріям, які визначені в ст. 98 КПК України, можуть бути предметом дослідження у кримінальному провадженні, є засобами вчинення злочину та зберегли на собі його сліди, слідчий просив накласти арешт на зазначене майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що вилучені грошові кошти є предметом вчинення злочину, мобільний телефон може містити відомості про спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_5 щодо обставин вчинення злочину.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000104 від 30.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 15.03.2020, близько 08 год. 30 хв., громадянин ОСОБА_5 , на виконання протиправної вимоги поліцейського сектору реагування № 2 патрульної поліції Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , не бажаючи настання негативних наслідків для своїх прав та інтересів, прибув до кафе (яке називають «Артак»), розташованого на перехресті автодоріг Кропивницький-Умань та Смоліно-Новопавлівка, де в ході зустрічі в автомобілі ВАЗ 2115 темно-сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_6 , передав йому, а ОСОБА_6 , діючи умисно, отримав неправомірну вигоду у розмірі 3000 грн. за непритягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за перевезення різного роду вантажів.
27.02.2020 р. проведено обшук транспортного засобу автомобіля ВАЗ 211540, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: грошові кошти: 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серійним номером ЛИ 0195143; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером М 0451295; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером УЛ 7553963; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером КИ 9452453; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером УГ 3299093; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером КГ 7353650; 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серійним номером ХА 3516529; 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серійним номером СГ 5779276; 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серійним номером ЛД 1192451, загальним розміром 3000 (три тисячі) гривень, які були заздалегідь ідентифіковані Кіровоградським управлінням ДВБ НПУ; мобільний телефон «Хуавей» номер НОМЕР_1 , імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 ; пластикову картку Приватбанк темно-зеленого кольору НОМЕР_4 , зі зворотної сторони 460.
15.03.2020 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, які визначенні ст. 98 КПК України, оскільки грошові кошти є предметом вчинення злочину, мобільний телефон може містити відомості про факти та обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.
Слідчий суддя також вважає, що існують ризики знищення, втрати або передачі вилученого майна, а тому потреби досудового розслідування обґрунтовують застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.
А за такого, клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти та мобільний телефон є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Клопотання в частині накладення арешту на пластикову картку задоволенню не підлягає, оскільки слідчим не доведено її відповідність критеріям, які визначені у ст. 98 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000104 від 30.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке вилучено 27.02.220 р. в ході обшуку автомобіля ВАЗ 211540, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_1 : грошові кошти: 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серійним номером ЛИ 0195143; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером СМ 0451295; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером УЛ 7553963; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером КИ 9452453; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером УГ 3299093; 1 (одну) купюру номіналом 200 (двісті) гривень, з серійним номером КГ 7353650; 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серійним номером ХА 3516529; 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серійним номером СГ 5779276; 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з серійним номером ЛД 1192451, загальним розміром 3000 (три тисячі) гривень; мобільний телефон «Хуавей» номер НОМЕР_1 , імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 .
Відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на пластикову картку Приватбанк темно-зеленого кольору НОМЕР_4 , зі зворотної сторони 460.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1