ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/689/20 Справа № 210/2161/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000476 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого директором ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД», одруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року, клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , задоволено частково.
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 27 квітня 2020 року до 25 червня 2020 року включно.
Визначено заставу у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 051 000 гривень.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що підозра ОСОБА_9 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами. Прокурором доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя зазначив, що в діях підозрюваного ОСОБА_9 вбачаються ознаки складу злочинів, передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України, які є злочинами невеликої тяжкості, та особливо тяжким злочином проти власності, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який працює, одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, раніше не судимий, однак може впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від слідства, суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_9 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , зважаючи на дані про особу підозрюваного, враховуючи обставини справи, матеріальне положення підозрюваного, слідчий суддя погодився з думкою сторони обвинувачення щодо нездатності застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, однак вважає, що визначений стороною обвинувачення розмір застави, а саме - 2 027 000 гривень, як просить в поданому клопотанні сторона обвинувачення, є завідомо не помірною для підозрюваного, що не узгоджується з положеннями ст.182 ч.4 КПК України, а тому слідчий суддя вважав за необхідне визначити підозрюваному, як альтернативу, розмір застави - 500 прожитковий мінімум для працездатних осіб, що становить 1 051 000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі на думку суду може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Вважав, що ухвала слідчого судді є не законною, необґрунтованістю те не вмотивованою, а висновки викладені в ній не відповідають фактичним обставинам встановленими під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Вказує, що підозра пред`явлена ОСОБА_9 є необґрунтованою.
Як вбачається з повідомлення про підозру стороною обвинувачення була інкримінована саме ч. 5 ст. 191 КК України на підставі висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №662/663-18 від 24.03.2020р.
Експерт в своєму висновку посилається і враховує в своїх дослідженнях протоколи випробувань ТОВ «Лабораторія замовних досліджень» в ході випробування якої було визначено хімічний аналіз зразків - Димової суміші ДС -56 (літня).
Згідно з відомостей з ЄДРПОУ (які я загальнодоступними) основним видом діяльності ТОВ «Лабораторія замовних досліджень» є виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації. В протоколах випробувань не вказується хто саме проводив хімічні випробування та дослідження зразків. Протоколи досліджень підписував «Хімік - аналітик ОСОБА_10 », однак ніде не вказується про освіту та кваліфікацію ОСОБА_10 . Крім того в Реєстрі атестованих судових експертів на інтернет сайті Міністерства юстиції України інформація про атестацію ОСОБА_10 в якості судового експерта відсутня. Як вбачається з вищевказаних протоколів вимірювань особам, які проводили дослідження не повідомлялось про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від надання висновку. Також відсутня інформація про проходження сертифікації обладнання та приборів які використались при проведення дослідження зразків димової суміші ДС-56 літня.
Таким чином, експерт у висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №662/663-18 від 24.03.2020 р. в своїй дослідженнях використовує дані про фактичний хімічний склад димової суміші ДС-56 літня отриманий від джерела достовірність якого викликає обґрунтований сумнів. Що ставить під сумнів і висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №662/663- 18, якою сторона обвинувачення обґрунтовує підозру в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Сторона захисту в судовому засіданні зазначала вищенаведене та вказувала на невизначеність розміру грошової оцінки майна, яким на думку сторони обвинувачення, підозрюваний нібито заволодів, що впливає па кваліфікацію за певним пунктом ст. 191 КК України і визначення ступені тяжкості пред`явленої підозри.
Однак в ухвалі слідчого судді відсутні будь які доводи на спростування наведених стороною захисту обставин, на відсутність обґрунтованої підозри за ч. 5 ст. 191 КК України.
Крім того, слідчим суддею, обґрунтовуючи ризики, вказано, що через свій матеріальний стан підозрюваний має можливість вільної зміни свого місця перебування.
В обґрунтування вищезазначеної обставини орган досудового розслідування посилався на Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, долученої до Клопотання про обрання запобіжного заходу. Так, відповідно до вищезазначеної довідки ОСОБА_11 належить на праві приватної власності: квартира площею 87,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира площею 44,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час судового засідання сторона захисту звертала увагу суду, що Інформація з вищезазначеного реєстру запитувалась за Прізвищем, ім`ям, по-батькові, а не за РНОКПП, що у свою чергу призвело до надання некоректної інформації.
Щодо того що підозрюваний може вчинити нові кримінальні правопорушення, то в наданих додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу відсутні будь які відомості, щоб ОСОБА_9 раніше скоював, планував чи готувався вчинити якісь злочини. В своїй ухвалі слідчий суддя не наводить взагалі жодних доводів чому він вважає доведеними обставинами щодо наявності ризиків, які прокурор вказує в своєму клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Проте, ризик того, що підозрюваний може вчинити інший злочин взагалі відсутній, оскільки ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, і жодної підстави вважати, що буде вчиняти нові злочини немає.
Стосовно ризиків зазначених прокурором у поданому клопотанні, зазначу, що досудове розслідування в кримінальному провадженні йде вже понад три роки, були проведені всі необхідні слідчі дії. неодноразово проведені обшуки, об`єм матеріалів справи складає 17 томів.
При цьому, жодних фактів які б свідчили, що підозрюваний протягом трьох років переховувався від органів досудового розслідування або суду, знищував, ховав або спотворював будь із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливав на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не навів.
Так, під час судового засідання 27.04.2020 р. по розгляду слідчим суддею клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу, ОСОБА_9 стало зле та він втратив свідомість. В подальшому ОСОБА_9 був госпіталізований до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» з діагнозом «Транзиторна ішемічна атака в ВББ у вигляді вести було-атаксичного синдрому, околорухових порушень нафопі 1ХС, діфуений кардіосклероз. ГХПст. 2 Ризик 4. СНІ. ФКЗ» (лист КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» від29.04.2020 р. №1089).
Проте, суд першої інстанції не дивлячись на госпіталізацію підозрюваного, в порушення вимог 191 КПК України, продовжив 29.04.2020 р. розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу без підозрюваного та ухвалив своє рішення в його відсутність.
Апелянт вказує, що в судовому засіданні було встановлено: ОСОБА_9 не притягалася до кримінальної відповідальності та не має судимості, має вищу освіту, одружений, пенсіонер, є особою похилого віку, працює директором ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД», має позитивну характеристику за місцем роботи, має низку хронічних та кардіологічних захворювань, зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але слідчий суддя не дав належної оцінки вказаним доводам.

В апеляційному суді захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, апеляційний суд дійшов до наступного.
Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу апеляційний суд вважає правильними.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000476 від 26.04.2017 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.
Процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному упровадженні здійснюється другим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області.
Під час досудового розслідування встановлено, що між директором ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» ОСОБА_9 (виконавець) та Міністерством оборони України в особі начальника військ РХБ захисту Збройних Сил України - начальника Центрального управління РХБ захисту Головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України ОСОБА_12 , укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти №343/4/2017/10 від 03.04.2017 року, (з урахуванням додаткової угоди №1 від 25.04.2017 року до вказаного договору) на загальну суму 7 195 920,48грн. з ПДВ, на поставку до 31.05.2017 року - Мастильних засобів (0921) (димова суміш ДС-56 літня або еквівалент (військове-хімічне майно спеціального призначення)) в кількості 203 966 кг.
В період часу з 03.03.2017 року по 10.04.2017 року, у директора ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» ОСОБА_9 виник єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами державного бюджету, шляхом поставки товару неналежної якості, фактична вартість якого, за рахунок відсутності частини складових компонентів, є нижчою від встановленої договором та додатками до нього, а також, за допомогою внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних бухгалтерських документів щодо дійсної вартості поставленого товару, а саме до: договору №343/4/2017/10 від 03.04.2017 року, додаткової угоди №1 від 25.04.2017 року до вказаного договору, Додатку №1 - Специфікація до договору, Додатку №2 - Акту звірки розрахунків (поставки продукції), видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур.
Так, в період з 03.04.2017 року по 25.05.2017 року, директор ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» ОСОБА_9 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами державного бюджету, які будуть йому перераховані після виконання умов договору №343/4/2017/10 від 03.04.2017 року, перебуваючи за місцем знаходження товариства, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ферганська, 41, організував виготовлення ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» димової суміші ДС-56 літня в кількості 203 966 кг, яка за своїм компонентним складом не відповідала технічній документації виробника, наданим замовнику під час тендерної процедури закупівлі, та умовам договору №343/4/2017/10 від 03.04.2017 року.
Так, встановлено, що хімічний склад об`єднаної проби зразків ДС-56 літня, поставленої ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» до військових частин на виконання умов договору №343/4/2017/10 від 03.04.2017 року, представлено сумішшю оливи мінеральної, а саме - Олива індустріальна І-50 А - 48%, дизельного пального - 50,5% та вуглецьмісткий матеріал - 1,5%. Діетаноламін та ріпакова олива в складі об`єднаної проби зразків ДС-56 літня, не знайдені (вміст менше 0,1%). Підтвердити наявність чи відсутність екстракту селективної очистки та присадку Viscoplex 4-447 не надалося можливим.
Таким чином, внаслідок використання компоненту Олива індустріальна І-50 А у кількості 48% у складі Димової суміші ДС-56 (літня), її розрахункова собівартість за 1 кг з ПДВ складає - 29,88 грн.
В період часу з 10.04.2017 року по 25.05.2017 року ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД», здійснило поставку димової суміші ДС-56 літня неналежної якості, яка не відповідала технічним вимогам щодо наявного компонентного складу та вартість якої були нижчою від зазначеної у договорі №343/4/2017/10 від 03.04.2017 року, до військових частин, відповідно до специфікації до договору №343/4/2017/10 від 03.04.2017 року (з урахуванням додаткової угоди №1 від 25.04.2017 року до вказаного договору) в кількості 203966кг, за ціною 35,28грн. за 1кг. з ПДВ, на суму 7 195 920,48 грн.
Разом із товаром ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» надано до військових частин складені директором товариства ОСОБА_9 офіційні документи бухгалтерського обліку: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та рахунки-фактури на оплату поставленої продукції, які містили завідомо неправдиві відомості щодо вартості димової суміші ДС-56 літня в сумі 35,28 грн. за 1кг з ПДВ, а також загальну вартість поставленого товару. На підтвердження поставки товару у зазначеній договором кількості, службовими особами військових частин, без проведення перевірки якості отриманого товару складені Акти приймання озброєння РХБз. Вказані документи в подальшому передані до Міністерства оборони України для проведення оплати на користь ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» за поставлену продукцію.
На підставі вказаних офіційних документів бухгалтерського обліку: видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, Актів приймання озброєння РХБз, які містили завідомо неправдиві відомості щодо вартості димової суміші ДС-56 літня в сумі 35,28грн. за 1кг. з ПДВ, а також загальну вартість поставленого товару, відповідно до платіжних доручень, Міністерством оборони України перераховано на користь ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» грошові кошти з державного бюджету України: 26.04.2017 року в сумі 558835,20 грн.; 28.04.2017 року в сумі 546134,40 грн.; 11.05.2017 року в сумах: 558835,20 грн., 581767,20 грн., 599760 грн., 15.05.2017 року в сумі 558835,20 грн.; 25.05.2017 року в сумі 1143072 грн.; 02.06.2017 року в сумах: 509796 грн., 566244 грн., 639626,40 грн.; 12.06.2017 року в сумі 558835,20 грн.; 13.06.2017 року в сумі 374179,68 грн., всього в сумі 7 195 920,48 грн.
При цьому, з урахуванням того, що внаслідок використання компоненту Олива індустріальна І-50 А у кількості 48% у складі Димової суміші ДС-56 (літня), її розрахункова собівартість за 1кг з ПДВ складає - 29,88 грн., різниця між загальною вартістю поставки ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» на адресу військових частин Димової суміші ДС-56 (літня), згідно Договору №343/4/2017/10 від 03.04.2017 року та загально вартістю поставки по вказаному договору, визначеною з урахуванням розрахованої ціни по виготовленню Димової суміші ДС-56 (літня) за 1 тону, складає 1 101 416,40 грн.
Таким чином, в період з 03.04.2017 року по 13.06.2017 року, директор ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» ОСОБА_9 , діючи з єдиним умислом, будучи службовою особою приватного підприємства, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, зловживаючи своїм службовим становищем, із корисливих мотивів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей щодо вартості димової суміші ДС-56 літня в сумі 35,28 грн. за 1кг з ПДВ, а також загальну вартість поставленого товару в сумі 7 195 920,48 грн. до офіційних документів, заволодів грошовими коштами державного бюджету України в особливо великих розмірах, чим спричинив майнову шкоду державним інтересам в особі Міністерства оборони України, в розмірі 1 101 416,40 грн., що більш ніж у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Умисні дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах; ч.1 ст. 366 КК України - внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Згідно Статуту ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД» ОСОБА_9 , як співзасновник та директор ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД», має право брати участь в управлінні товариством через загальні збори, здійснює поточне керівництво оперативною та господарською діяльністю товариства, самостійно вирішує питання його діяльності, представляє товариство в Україні та за її межами, діє без доручення від імені товариства, розпоряджається його майном, укладає усі види угод із правом підпису, видає накази та виконує інші функції для забезпечення організації його роботи, тобто, постійно обіймає з 25.03.2000 року посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих адміністративно-господарських функцій, та, згідно з положенням ч. 3 ст. 18 КК України, являється службовою особою.
27.04.2020 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України і в цей же день прокурор другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді вказане клопотання слідчого було задоволено частково.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При обранні даного запобіжного заходу, слідчим суддею було обґрунтовано оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я, що дозволяють застосувати даний запобіжний захід; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання; відсутність утриманців; його репутація та майновий стан. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який працює, одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, раніше не судимий, однак може впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від слідства.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_9 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Твердження про те, що слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу ОСОБА_9 , який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має вищу освіту, одружений, пенсіонер, є особою похилого віку, працює директором ТОВ «Фірма «Альфа ЛТД», має позитивну характеристику за місцем роботи, має низку хронічних та кардіологічних захворювань, має постійне місце реєстрації та проживання, заслуговують на увагу, однак вони були враховані слідчим суддею в сукупності з іншими обставинами та доказами по справі, та не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Відповідно до ст. 183 ч. 3 КПК України, при постановленні ухвали слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст. 182 ч. 5 КПК України.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 слідчий суддя вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ст.182 ч.5 п.1, п.3 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Відповідно до ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що враховуючи тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , зважаючи на дані про особу підозрюваного, обставини справи, матеріальне положення підозрюваного, про необхідність визначення підозрюваному, як альтернативу, розмір застави - 500 прожитковий мінімум для працездатних осіб, що становить 1 051 000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі на думку суду може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4