Провадження № 11-кп/4820/453/20
Справа № 672/484/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000023 від 05.02.2020 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2020 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, судимого:
- 11 березня 2008 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 17 грудня 2009 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 23 листопада 2010 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ст. 15, ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 14 жовтня 2014 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі,

- 4 жовтня 2017 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

продовжено строк тримання під вартою до 16 липня 2020 року включно.
Місцевий суд мотивував своє рішення наявністю обґрунтованої підозри та підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.п.1,3,4,5, ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим за корисливі злочини та тяжкості злочину.
Обвинувачений ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому вказує, що вину визнає, щиро кається у вчиненому, потерпілі претензій до нього не мають. Крім того зазначає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою направлено до суду з порушенням строків.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на порушення встановлених Кримінальним процесуальним законодавством строків подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою та залишення поза увагою суду того, що ОСОБА_7 визнав вину, викрадене майно було вилучене в ході досудового розслідування, виконував покладені на нього обов`язки, є соціально адаптованою особою, має постійне місце проживання. Вказує на відсутність в ухвалі суду належної мотивації щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд першої інстанції правильно виходив з того, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.185 КК України, один з яких є тяжким, та з урахуванням особи обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі злочини, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому обґрунтовано застосував до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На думку колегії суддів вказані обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.
Отже необґрунтованими є доводи апеляційних скарг про те, що у клопотанні відсутні будь-які обґрунтування того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.
Посилання в апеляційній скарзі на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та інших обставин, колегія суддів вважає таким, що не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, та не є визначальними і такими, щоб давали можливість обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи обвинуваченого та його захисника про несвоєчасність вручення клопотання про продовження строку тримання під вартою слід залишити поза увагою, оскільки відповідно до ч.2 ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, а п.20-5 Перехідних Положень КПК України дане питання не регулює.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому підстав для скасування ухвали суду, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: