23.07.2020
Справа № 642/7626/19,
Провадження 1ї/642/6/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Харкова (суддя ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Щодо обвинуваченої ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 31.07.2020 року.

Прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання прокурор послалась на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати, вона може переховуватися від суду, незаконно впливати на недопитаних свідків або вчинити інший злочин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити її належну поведінку обвинуваченої.
Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Головуючий суддя ОСОБА_7 тривалий час знаходиться на лікарняному, тому розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченій проводиться іншим суддею Ленінського районного суду м. Харкова визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, що відповідає положенням п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України.

В судовому прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження дії запобіжного заходу, посилаючись на викладені в клопотання обставини.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила обрати їй більш м`який запобіжний захід, зазначила, що свідками у справі є її близькі родичи, та вона не може на них впливати. Захисник ОСОБА_4 також просив обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, послався на недоведеність вказаних прокурором ризиків, а також відсутність допустимих доказів на обґрунтування обвинувачення.

Вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд враховує, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 спливає, судовий розгляд справи не закінчено, а ризики щодо неї, які було встановлені ухвалою слідчого суді, не зникли.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть дитини. Санкцією ч.2 ст. 121 КПК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років. ОСОБА_5 не працює, позбавлена батьківських права відносно дитини, 2017 року народження.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину свідчать про її підвищену суспільну небезпеку.
Питання щодо доведеності вини, допустимості доказів суд надає у нарадчій кімнаті після проведення судового розгляду справи,
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інший злочин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, застосування відносно неї більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання вказаним ризикам, та не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки, що є підставою для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченій строку тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 331, 369, 376 КПК України, п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 20 вересня 2020 року включно.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою - до 20 вересня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а обвинуваченою- з дня вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1