12.06.2020 Провадження № 1-кс/331/1173/2020
Єдиний унікальний номер 331/5551/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2020 року м. Запоріжжя
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання, зазначивши, що арешт на майно накладено два місяці тому, жодні слідчі дії із майном не проводились. В діях ОСОБА_3 не вбачається склад злочину, пов`язаного з незаконним провадженням грального бізнесу. У зв`язку із чим майно має бути повернуте.
Заявник ОСОБА_3 пояснив, що він працює з виробником техніки, займається рекламою. Тому вилучене у нього майно він використовує для роботи. Крім того, зазначив, що вилучені у нього банківські картки є його особистим майном, тому це прямо порушує його права та позбавляє його можливості вільно ним користуватись.
Слідчий Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 пояснив, що наразі проводяться слідчі дії із вилученим майном, зокрема, огляд карт та техніки. Крім того, 03.06.2020 року призначено експертизу вилученої техніки, техніка буде передана експерту для дослідження. Тому на сьогодні підстав повертати майно потерпілому немає.
Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
10.04.2020 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було постановлено ухвалу про накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучене 06.04.2020 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 26 банківських карток, стартові пакети оператора стільникового зв`язку «Водафон Україна», три сім-карти оператору стільникового зв`язку «лайфселл», стартові пакети без сім-карт, пластиковий тримач.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що працює у сфері реклами та маркетингу, зокрема, займається просуванням техніки, має договір із виробником техніки, та запевняв, що вилучене майно техніку, сім-картки використовує у роботі. Водночас банківські картки є його особистими картами.
Так, слідчий суддя зауважує на тому, що в судовому засіданні заявником ОСОБА_3 не було надано жодних доказів використання зазначеного майна у роботі та щодо працевлаштування взагалі. Використання 39 банківських карток для особистих потреб, на думку слідчого судді, також є сумнівним. Тому до доводів заявника слідчий суддя ставиться критично.
Враховуючи, що щодо зазначеного майна існує сукупність правових підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, подальше проведення слідчих дій з ним не виявляється за можливе без застосування тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном тобто арешту, як це передбачено ст. 170 КПК України, з огляду на призначені постановами слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 03.06.2020 року комп`ютерно-технічні експертизи.
Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.
Також слідчий суддя враховує вимоги ст. 132 КПК України та зазначає, що із досліджених документів є очевидним, що певними особами було вчинено кримінальне правопорушення, тому є обгрунтовані підстави вважати, що застосований раніше захід забезпечення кримінального провадження повністю відповідає цілям його застосування та є співрозмірним.
Таким чином, проаналізувавши доводи захисника, слідчий суддя доходить висновку про те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано, а необхідність його застосування на сьогодні не відпала та відповідає цілям кримінального провадження, тому підстав для його скасування немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1