Справа №639/5938/19
Провадження №1-кc/639/176/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 року м.Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за клопотанням старшого слідчого СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002865 від 02.12.2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, на території України не зареєстрованої, підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України КК України,

встановив:

20 січня 2020 року старший слідчий СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про затримання з метою приводу до Жовтневого районного суду м.Харкова для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , 1970 року народження, підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України, посилаючись на те, що в провадженні СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0002865 від 02.12.2016 року.

У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , маючи вищу освіту, використовуючи здобуті знання і досвід для вчинення протиправної діяльності, та, діючи з корисливих спонукань, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди та особистого збагачення, зловживаючи довірою, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 в особливо великих розмірах під виглядом їх отримання в якості позики, за наступних обставин:

Так ОСОБА_5 , приблизно наприкінці березня - початку квітня 2016 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, для досягнення своєї корисливої мети розробила злочинний план щодо незаконного отримання грошових коштів на суму приблизно 44 000 доларів США від ОСОБА_6 , розраховуючи на довіру з боку останнього, так як підтримувала дружні стосунки з його родиною понад 20 років.

Таким чином, ОСОБА_5 , приховуючи істинність своїх намірів, та, маскуючи їх під приводом необхідності фінансової допомоги безпосередньо їй, для досягнення своєї злочинної мети прорахувала усі можливі варіанти, спрямовані на подальший обман ОСОБА_6 і недобросовісне використання довіри до неї з боку останнього з метою заволодіння його, ОСОБА_6 , грошовими коштами шляхом використання особливо довірчих стосунків, що склалися між ними на протязі останніх 20 років.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у ранці 04.04.2016 спочатку зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 зателефонувала ОСОБА_6 , та домовилася з ним про зустріч на автобусному терміналі за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, з метою подальшого займу ним їй грошових коштів у сумі 12 500 доларів США (що еквівалентно 326 355 грн. за курсом НБУ на час вчинення злочину).

В подальшому ОСОБА_5 , зустрівшись з ОСОБА_6 в цей же день у другій половині доби на автобусному терміналі за адресою: АДРЕСА_1 ,діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи отримати фінансову позику, без наміру повернути отримані нею грошові кошти, особисто запропонувала ОСОБА_6 , щоб той надав їй позику на суму 12 500 доларів США без умов будь-якої застави.

У відповідь ОСОБА_6 на вказану пропозицію ОСОБА_5 , довіряючи останній, дав свою усну згоду та передав їй у борг грошові кошти в сумі 12 500 доларів США.Усвоючергу ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію, яка склалася для неї, як ту, що входила до спланованого нею шахрайства, пообіцяла ОСОБА_6 у найкоротші строки повністю повернути надану їй позику.

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 12 500 доларів США (що еквівалентно 326 355 грн.), ОСОБА_5 звернула їх на свою користь та розпорядилася в подальшому на власний розсуд.
Крім того 25.04.2016 ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію єдиного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою, належних її знайомому ОСОБА_6 , зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 зателефонувала ОСОБА_6 , та домовилася з ним про зустріч на автобусному терміналі за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, з метою подальшого займу ним їй грошових коштів в сумі 12 500 доларів США (що еквівалентно 316 795 грн. за курсом НБУ).

В подальшому ОСОБА_5 , зустрівшись з ОСОБА_6 в цей же день у другій половині доби на автобусному терміналі за адресою: АДРЕСА_1 ,діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи отримати фінансову позику, без наміру повернути отримані нею грошові кошти, особисто запропонувала ОСОБА_6 , щоб той надав їй позику на суму 12 500 доларів США без умов будь-якої застави.

У відповідь ОСОБА_6 на вказану пропозицію ОСОБА_5 , довіряючи останній, дав свою усну згоду та передав їй у борг грошові кошти в сумі 12 500 доларів США. У свою чергу ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію, яка склалася для неї, як ту, що входила до спланованого нею шахрайства, пообіцяла ОСОБА_6 у найкоротші строки повністю повернути надану їй позику.

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 12 500 доларів США (що еквівалентно 326 355 грн.), ОСОБА_5 звернула їх на свою користь та розпорядилася в подальшому на власний розсуд.
Надалі 24.05.2019 ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію єдиного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою, належних її знайомому ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в останнього є грошові кошти, які він отримав від продажу належної йому квартири, знов зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 зателефонувала ОСОБА_6 , та запропонувала йому на взаємовигідних умовах здійснити покупку/продаж доларів США за курсом меншим ніж встановленим НБУ, та отримання від цього прибутку.

У відповідь на вказану пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зустрівся з нею в цей же день у другій половині доби на автобусному терміналі за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, та цілком довіряючи останній, не підозрюючи про її шахрайські дії, дав їй свою усну згоду та передав їй грошові кошти в сумі 308 000 гривень для здійснення валютної операції.

У свою чергу ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію, яка склалася для неї, як ту, що входила до спланованого нею шахрайства, пообіцяла ОСОБА_6 у найкоротші строки повністю повернути надані їй грошові кошти та їх різницю отриманих від здійснення валютної операції.

Надалі ОСОБА_5 30.05.2019 увівши в оману ОСОБА_6 під виглядом гарантій виконання своїх боргових зобов`язань зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 знов зателефонувала ОСОБА_6 та домовилася з останнім про зустріч на автобусному терміналі за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, для того щоб передати йому різницю грошових коштів отриманих від валютної операції.

В подальшому ОСОБА_5 , зустрівшись з ОСОБА_6 в цей же день у другій половині доби на автобусному терміналі за адресою: АДРЕСА_1 ,передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, при цьому завіривши його, що іншу частину коштів поверне у найближчий час.

Після цього через один час цього ж дня ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила йому, що вона помилилася при розрахунку різниці грошових коштів від здійснення валютної операції та йому необхідно повернути їй 2500 доларів США. Зустрівшись з ним поблизу будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 передав їй грошові кошти в сумі 2500 доларів США (що еквівалентно 25 136 гривень за курсом НБУ).

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі еквівалентній 326 355 гривень, ОСОБА_5 звернула їх на свою користь та розпорядилася в подальшому на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 , виконала усі дії, які вважала за необхідне для незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у особливо великих розмірах на загальну суму 972 491 гривень.

Своїми умисними та противоправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_5 відчуваючи безкарність за раніше вчинене шахрайство в особливо великих розмірах, повторно вчинила кримінальне правопорушення-злочин із корисливих мотивів за наступних обставин:

Так ОСОБА_5 , наприкінці червня 2016 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .
Саме в той час у неї виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: золотим кольє, про наявність якого їй було достовірно відомо, належного її знайомій, ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , розраховуючи на довіру з боку останньої, так як підтримувала з нею дружні стосунки понад 20 років.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 спочатку в телефонній розмові домовилася про зустріч з ОСОБА_7 , а після чого в один із днів наприкінці червня 2016 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у денний час приїхала додому до ОСОБА_7 за вищевказаною адресою та, відчуваючи безкарність за раніше вчинене шахрайство, втілюючи в життя задуманий нею злочинний план, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, попросила у останній належне їй золоте кольє, завіривши її, що обов`язково його поверне. У відповідь на це прохання ОСОБА_7 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_5 , та, цілком і повністю довіряючи їй, передала останній вказану ювелірну прикрасу.

Таким чином, ОСОБА_5 , виконала усі дії, які вважала за необхідне для незаконного заволодіння майном ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою.

Надалі ОСОБА_5 , отримавши від введеної нею в оману ОСОБА_7 золоте кольє, не маючи наміру на його подальше повернення, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння, передбачаючи його наслідки, заволодівши кольє із золота 585 проби, вагою 13,45 гр, від нічого не підозрюючої ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину зникла та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 9415 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 21370 від 16.10.2019.

Своїми умисними та противоправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Надалі, ОСОБА_5 відчуваючи безкарність за раніше вчинені шахрайства, повторно вчинила кримінальне правопорушення-злочин із корисливих мотивів за наступних обставин:

Так ОСОБА_5 , наприкінці червня 2016 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .
Саме в той час у неї виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами, належних її знайомій, ОСОБА_8 , яка разом з нею працювала в Інституті терапії імені Л. Т. Малої НАМН України, розраховуючи на довіру з боку останньої, так як підтримувала з нею дружні стосунки понад 20 років.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 відчуваючи безкарність за раніше вчинені шахрайства, втілюючи в життя задуманий нею злочинний план, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, спочатку в телефонній розмові домовилася з ОСОБА_8 про займ грошових коштів в сумі 100 доларів США (що еквівалентно 2481 грн. 58 коп. згідно курсу НБУ), завіривши її, що обов`язково його поверне протягом тижня.

Продовжуючи свої злочинні протиправні дії ОСОБА_5 , 05.07.2016 близько 09 години поблизу будинку № 22 по пр. Любові Малої м. Харкова зустрілася з сином ОСОБА_8 ОСОБА_9 , який на прохання своєї матері передав їй грошові кошти в сумі 100 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_5 , виконала усі дії, які вважала за необхідне для незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою.

Надалі ОСОБА_5 , отримавши від введеної нею в оману ОСОБА_9 грошові кошти, не маючи наміру на їх подальше повернення, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння, передбачаючи його наслідки, заволодівши грошовими коштами, від нічого не підозрюючої ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зникла та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 100 доларів США (що еквівалентно 2481 грн. 58 коп. згідно курсу НБУ).

Своїми умисними та противоправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_5 відчуваючи безкарність за раніше вчинені шахрайства, повторно вчинила кримінальне правопорушення-злочин із корисливих мотивів за наступних обставин:

Так ОСОБА_5 , в один із днів жовтня 2016 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .
Саме в той час у неї виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами, належних її знайомому, ОСОБА_10 ,розраховуючи на довіру з боку останнього, так як підтримувала з ним товариські стосунки близько 10 років.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 спочатку в телефонній розмові домовилася про зустріч з ОСОБА_10 , а після чого в один із днів жовтня 2016 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у денний час поблизу автобусного терміналу за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 147, зустрілася з останнім та, відчуваючи безкарність за раніше вчинене шахрайство, втілюючи в життя задуманий нею злочинний план, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, попросила у ОСОБА_10 в борг 400 доларів США, завіривши його, що обов`язково поверне їх у найближчий час. У відповідь на це прохання ОСОБА_10 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_5 , та, цілком і повністю довіряючи їй, передав останній в борг вказану суму грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_5 , виконала усі дії, які вважала за необхідне для незаконного заволодіння майном ОСОБА_10 шляхом зловживання довірою.

Надалі ОСОБА_5 , отримавши від введеного нею в оману ОСОБА_10 грошові кошти, не маючи наміру на їх подальше повернення, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння, передбачаючи його наслідки, заволодівши грошовими коштами в сумі 400 доларів США, від нічого не підозрюю чого ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину зникла та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 400 доларів США.

Своїми умисними та противоправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

30.12.2019 ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, як окремо так і у їх сукупності: показами потерпілих у кримінальному провадженні, показами свідків у кримінальному проваджені протоколи допитів яких додано до клопотання, протоколом тимчасового доступу, висновком судово-товарознавчої експертизи.

Під час досудового розслідування вживалися заходи, направленні на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , однак проведеними заходами встановити місцезнаходження останньої не виявилося можливим.
Відповідно до автоматизованої бази «Аркан» підозрювана ОСОБА_5 09.04.2017 через пункт пропуску «Гоптівка» перетнула державний кордон України до Російської федерації, та до теперішнього часу в Україну не повернулася.
Так, в ході допиту в якості свідка ОСОБА_11 , яка є рідною тіткою ОСОБА_5 пояснила, що останній раз вона бачила ОСОБА_5 в 2017 році, коли вона приїздила до неї у гості. З іншими родичами відносин ОСОБА_5 не підтримує, місце її перебування їй не відоме
30.12.2019 підозрювану ОСОБА_5 оголошено у розшук та досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження зупинено.
Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 , переховується від органів досудового розслідування, вчинила злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця мешкання, не працює, що говорить про можливе подальше вчинення корисливих злочинів, крім того може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, а також для обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою попередження ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Заслухавши думку прокурора, який просив надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , посилаючись на те, що вона на виклики не з`являється, проведеними розшуковими заходами встановити її місцезнаходження не виявилося можливим, вивчивши надані копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що 30.12.2019 року слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_3 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підозру оголошено заочно.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, як окремо так і у їх сукупності: показами потерпілих у кримінальному провадженні, показами свідків у кримінальному проваджені протоколи допитів яких додано до клопотання, протоколом тимчасового доступу, висновком судово-товарознавчої експертизи.

Під час досудового розслідування вживалися заходи, направленні на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , однак проведеними заходами встановити місцезнаходження останньої не виявилося можливим.
Відповідно до автоматизованої бази «Аркан» підозрювана ОСОБА_5 09.04.2017 через пункт пропуску «Гоптівка» перетнула державний кордон України до Російської федерації, та до теперішнього часу в Україну не повернулася.
Так, в ході допиту в якості свідка ОСОБА_11 , яка є рідною тіткою ОСОБА_5 пояснила, що останній раз вона бачила ОСОБА_5 в 2017 році, коли вона приїздила до неї у гості. З іншими родичами відносин ОСОБА_5 не підтримує, місце її перебування їй не відоме.
30.12.2019 підозрювану ОСОБА_5 оголошено у розшук та досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження зупинено.
Відповідно до ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
30.12.2019 повідомлення про підозру вручене ОСОБА_11 для передачі ОСОБА_5 , про що міститься відповідна відмітка.
Відповідно до п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, окрім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Враховуючи вимоги п. 4 ч.1 ст.184 КПК України, суд вважає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, п. 4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду та неможна виключати ризик скоєння нею нового кримінального правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, враховуючи принцип безпосередньої участі підозрюваної особи у судовому засіданні, щодо якої вирішується клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, дані про особу підозрюваної, суд вважає, що клопотання про затримання підозрюваного з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Надати по кримінальному провадженню № 0002865 від 02.12.2016 року дозвіл старшому слідчому СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області майору поліції ОСОБА_4 на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, на території України не зареєстрованої, підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України, з метою приводу останньої до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваної до суду, або закінчення шести місяців з дати постановлення ухвали, у який не зазначено строку її дії, відкликання ухвали прокурором.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1