ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/310/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України
У Х В А Л А
іменем України
02 червня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000740 за апеляційною скаргою представника потерпілого - цивільного позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зі змінами на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2019 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Б.-Острів Голопристанського району Херсонської області, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,
засуджено:

за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі

На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у відшкодування майнової шкоди 74 975 грн.

Вирішено питання про речові докази.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винною та засуджено за те, що вона, знаходячись в приміщенні відділення АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська, 9, умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразився в неповідомлення про факт смерті свого сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно отримала щомісячну допомогу на утримання останнього у період з 13.07.2007 року по 11.08.2015 року, а саме: 13.07.2007 на суму 1 477 грн.; 04.08.2007 на суму 388 грн.; 14.09.2007 на суму 394 грн.; 21.11.2007 на суму 798 грн.; 25.12.2007 на суму 416 грн.; 05.02.2008 на суму 850 грн.; 06.03.2008 на суму 425 грн.; 14.05.2008 на суму 963 гривні; 31.05.2008 на суму 481 гривня; 09.07.2008 на суму 482 гривні; 05.08.2008 на суму 606 грн.; 03.09.2008 на суму 544 гривні; 03.10.2008 на суму 544 гривні; 13.11.2008 на суму 544 гривні; 03.12.2008 на суму 544 гривні; 09.01.2009 на суму 544 гривні; 19.02.2009 на суму 544 гривні; 05.03.2009 на суму 544 гривні; 07.04.2009 на суму 551 гривня; 06.05.2009 на суму 552 гривні; 10.06.2009 на суму 551 гривня; 16.07.2009 на суму 558 грн.; 13.08.2009 на суму 559 грн.; 29.09.2009 на суму 558 грн.; 07.10.2009 на суму 572 гривні; 10.11.2009 на суму 573 гривні; 07.12.2009 на суму 630 грн.; 11.01.2010 на суму 630 грн.; 10.02.2010 на суму 631 гривня; 11.03.2010 на суму 630 грн.; 07.04.2010 на суму 631 гривня; 07.05.2010 на суму 706 грн.; 09.06.2010 на суму 975 грн.; 08.07.2010 на суму 709 грн.; 10.08.2010 на суму 709 грн.; 07.09.2010 на суму 709 грн.; 11.10.2010 на суму 723 гривні; 08.11.2010 на суму 723 гривні; 21.12.2010 на суму 734 гривні; 10.01.2011 на суму 750 грн.; 09.02.2011 на суму 750 грн.; 14.03.2011 на суму 750 грн.; 07.04.2011 на суму 764 гривні; 06.05.2011 на суму 764 гривні; 08.06.2011 на суму 764 гривні; 08.07.2011 на суму 764 гривні; 22.08.2011 на суму 764 гривні; 06.09.2011 на суму 764 гривні; 06.10.2011 на суму 784 гривні; 07.11.2011 на суму 784 гривні; 07.12.2011 на суму 800 грн.; 19.01.2012 на суму 822 гривні; 13.02.2012 на суму 822 гривні; 14.03.2012 на суму 822 гривні; 10.05.2012 на суму 822 гривні; 11.06.2012 на суму 868 грн. ; 02.08.2012 на суму 874 грн.; 13.08.2012 на суму 874 грн. ; 13.11.2012 на суму 1 000 грн. ; 27.11.2012 на суму 1 646 грн.; 14.12.2012 на суму 914 грн. ; 04.03.2013 на суму 1 800 грн. ; 17.07.2013 на суму 2 000 грн.; 16.08.2013 на суму 3 500 грн.; 11.11.2013 на суму 2 000 грн.; 17.12.2013 на суму 1 840 грн.; 11.02.2014 на суму 1 960 грн.; 11.03.2014 на суму 980 грн.; 29.04.2014 на суму 979 грн.; 04.06.2014 на суму 979 грн.; 09.07.2014 на суму 1 958 грн.; 11.08.2014 на суму 979 грн.; 09.09.2014 на суму 979 грн.; 20.10.2014 на суму 979 грн.; 17.11.2014 на суму 979 грн.; 15.12.2014 на суму 979 грн.; 14.01.2015 на суму 979 грн.; 09.02.2015 на суму 979 грн.; 10.03.2015 на суму 979 грн.; 07.04.2015 на суму 979 грн.; 02.06.2015 на суму 979 грн.; 17.06.2015 на суму 979 грн.; 13.07.2015 на суму 979 грн.; 11.08.2015 на суму 979 грн., на загальну суму 74 975 грн., в результаті чого заподіяла матеріальний збиток Херсонському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Херсонської області на суму 74 975 грн..

В апеляційній скарзі представник потерпілого цивільного позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зі змінами, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_9 , порушує питання про зміну вироку в частині вирішення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_9 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у відшкодування матеріальної шкоди 74 975 грн.. Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_9 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області та отримувала пенсію як опікун на утриманця ОСОБА_10 по серпень 2015 року. Згідно відповіді ДРАЦС ГУЮ у Херсонській області від 20.08.2015 №4496/01.1-26 ГУЮ був підтверджений факт державної реєстрації смерті ОСОБА_10 від 27.02.2002 а/з від 01.03.2002 №14. За повідомленням КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» від 31.08.2015 №3503, ОСОБА_10 , 1981 р.н. знаходився на стаціонарному лікуванні з 28.01.2002 року та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Листом управління з координації та контролю за виплатою пенсій від 03.08.2016 року №4476/04-04 було повідомлено Херсонське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області, що виникла переплата пенсійних коштів у сумі 92 028,35 грн. за період з 01.03.2002 по 31.08.2015 року. З листа ПАТ «Державний Ощадний банк України» від 08.08.2016 року № 46/02-08/1406 було повідомлено, що пенсію за період з 01.03.2002 по 31.08.2015 в розмірі 92 028,35 грн., зараховану на рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , повернути неможливо у зв`язку із зняттям коштів. Саме вказана сума, як зазначає апелянт, підлягала стягненню з обвинуваченої в повному обсязі в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову та збільшити розмір стягнутих на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з ОСОБА_9 надмірно виплачених пенсійних коштів до 92 028,35 грн..

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи представника потерпілого цивільного позивача ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні вимоги та просила їх задовольнити, позиції захисника ОСОБА_8 та прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який її засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.190 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої та кваліфікацію її дій, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Як убачається з матеріалів справи, під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_9 повністю визнала себе винною в обсязі висунутого обвинувачення.

Оскільки вона та інші учасники судового розгляду справи не заперечували проти скорочення дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом обвинуваченої ОСОБА_9 та дослідженням письмових матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченої, а тому учасники судового розгляду тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Що ж до доводів представника потерпілого цивільного позивача про необхідність збільшення суми стягнення у відшкодування матеріальної шкоди на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, то колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як убачається зі змісту висунутого обвинувачення органом досудового розслідування та формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме, що вона, знаходячись в приміщенні відділення АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська, 9, умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, шляхом обману, що виразився в неповідомлення про факт смерті свого сина ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 13.07.2007 року по 11.08.2015 року незаконно отримала щомісячну допомогу на утримання останньогона загальну суму 74 975 грн., чим заподіяла матеріальний збиток Херсонському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Херсонської області.

Інший період вчинення злочину ОСОБА_9 , згідно висунутого їй обвинувачення, не інкримінувався.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Обставини, на які посилається представник потерпілого як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі, де вказує про те, що ОСОБА_9 незаконно отримала щомісячну допомогу за період з 01.03.2002 по 31.08.2015 в розмірі 92 028,35 грн., чим заподіяла матеріальну шкоду Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області, тобто за період, який не охоплюється висунутим їй обвинуваченням, а тому вимоги апелянта про необхідність збільшення суми стягнення, яка підлягає стягненню з ОСОБА_9 , не грунтуються на законі, оскільки виходять за межі висунутого їй обвинувачення.

Отже, враховуючи, що незаконними діями ОСОБА_9 завдана матеріальна шкода Головному управлінню Пенсійного фонду України, яка встановлена та доведена стороною обвинувачення на загальну суму 74 975 грн., судом першої інстанції цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області обґрунтованого задоволено частково, оскільки позовні вимоги, заявлені в іншій частині, не охоплюються висунутим обсягом обвинуваченням і суд не вправі виходити за його межі відповідно до вимог ст.337 КПК України.

З огляду на викладене, підстав для збільшення суми стягнення у відшкодування матеріальної шкоди та задоволення апеляційної скарги представника потерпілого цивільного позивача в цій частині, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілого цивільного позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зі змінами - залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2019 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3