Справа № 444/1723/20
Провадження № 1-кп/444/238/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Думичі, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який депутатом не являється, раніше не судимого, одруженого, не працюючого, такого, що має на утриманні одну неповнолітню особу,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
27 червня 2020 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись по вулиці Лесі Українки, неподалік дворового господарства №50, що у с. Думичі, Жовківського району Львівської області, під час раптово виниклого словесного конфлікту, який виник раптово, з потерпілим ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою затиснутою у кулак в ділянку правого ока потерпілому, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна і синця на нижній повіці правого ока, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав, вказав, що це був самозахист, та пояснив наступне. Вважає, що він є потерпілим. Після того, як ОСОБА_6 вдарив його дошкою, в нього крутилася голова. Ввечері він поїхав в поліклініку, звідки подзвонили в райвідділ і він написав заяву. Зазначив, що він ухилявся від сутички, але конфлікт відбувся. В той день він йшов по вулиці біля двору ОСОБА_6 , де встановлювали браму. Коли він повертався, ОСОБА_6 підійшов до нього і почав його словесно ображати. Конфлікт в них виник з тієї підстави, що він жартома сказав до сина потерпілого, який повернувся з Польщі, «Здоров, коронавірус». Ці слова були сприйняті як образа. Потерпілий підійшов до нього, вдарив його один раз по тілу, один раз в обличчя, після чого він один раз вдарив ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_6 взяв дошку, вдарив його по попереку. Також підбігли ОСОБА_7 і ОСОБА_8 і всі троє почали його бити. Його дружина це побачила, прибігла і розігнала нападників. Він схопив лопату і вдарив по бетономішалці. На місці конфлікту ще були дружина і донька ОСОБА_6 .

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що він, його зять і син були в Польщі. Його образило, що обвинувачений сказав сину за коронавірус. В той день обвинувачений вертався з поля. Він підійшов до нього і спитав навіщо той таке сказав на його сина. На що обвинувачений обурився, сказав «а що я такого сказав?» та почав знімати пульверизатор. Він сприйняв це як бажання побитися, тому взяв обвинуваченого за груди і один раз вдарив його долонею в вухо, після чого обвинувачений вдарив його в око і пішла кров. Жінка обвинуваченого сказала, що тут нема з ким говорити, на що він образив її. Підтвердив, що син теж десь наніс удар Милькусу, а зять не бив, а навпаки розбороняв.

В судовому засіданні судом було досліджено:

- висновок експерта № 891 від 02.07.2020 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 при обстеженні у КНП Жовківська ЦРЛ 30 червня 2020р. було діагностовано: «Забійне садно правої половини обличчя». На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено садно і синець на нижній повіці правого ока, поверхневе садно на лівому передпліччі. Вказані тілесні ушкодження утворились внаслідок контактів вказаних ділянок із тупими предметами та тупими предметами з обмеженою поверхнею, могли виникнути 27 червня 2020р. та відносяться до легкого ступеня тяжкості. Враховуючи наявність і характер тілесних ушкоджень у гр-на ОСОБА_5 було не менш ніж 2 точки прикладання;

- протокол огляду місця події від 07.07.2020 року, під час якого оглянуто відрізок дороги навпроти господарства потерпілого;

- довідка № 1870 від 06.07.2020 року, видана Магерівською сільською радою, про склад сім`ї ОСОБА_3 ;

- характеристика № 1871 від 06.07.2020 року, видана Магерівською сільською радою, згідно якої ОСОБА_3 характеризується позитивно;

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_3 не судимий;

- відомості про неперебування ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого, які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України - умисне легке тілесне ушкодження. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Посилання обвинуваченого на те, що його діяння було самозахистом, суперечить матеріалам провадження та не ґрунтуються на законі.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із перебуванням особи в стані необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Виходячи із фактичних обставин кримінального провадження суд встановив, що потерпілий спровокував дії обвинуваченого, після чого обвинувачений, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою затиснутою у кулак в ділянку правого ока потерпілому, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна і синця на нижній повіці правого ока, що відносяться до легкого тілесного ушкодження. Нанесення обвинуваченому ударів потерпілим та його сином відбулося після удару кулаком в ділянку правого ока потерпілого, що призвело до легкого тілесного ушкодження. За таких обставиноб`єктивних даних про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони в суді не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного який є не судимим, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обвинуваченому було роз`яснено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, передбачений статтею 46 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1