У Х В А Л А

21 лютого 2020 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Львові заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід,-

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000178.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2020 року скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000178 розподілено слідчому судді ОСОБА_3 .

Слідчий суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід у даній скарзі, покликаючись на те, що ОСОБА_4 оскаржується постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000178 щодо вчинення, на думку ОСОБА_4 , суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Суддя ОСОБА_6 є чоловіком судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_7 . Вважає, що даний факт може викликати у скаржника ОСОБА_4 щодо його об`єктивності та неупередженості.

Вивчивши матеріали заяви про самовідвід, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

На підставі вказаного, суд вважає, що розгляд скарги ОСОБА_4 слідчим суддею ОСОБА_3 призведе до порушення ст. 7, ст. 75 КПК України, оскільки предметом скарги ОСОБА_4 є постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000178 щодо вчинення, на думку ОСОБА_4 , суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 , який є чоловіком судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, а відтак, вказані обставини є безумовною підставою для самовідводу судді, а також з метою виключення будь-яких сумнівів у скаржника щодо необ`єктивності та упередженості слідчого судді ОСОБА_3 , заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.75 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Передати справу для повторного розподілу між суддями Залізничного районного суду м. Львова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1