В И Р О К
Іменем України

18.02.2020 м. Львів
Галицький районний суд міста Львова
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001872 від 30.04.2019 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Соснівка, Львівської області, громадянки України, українки, студентки 2-го курсу Червоноградського професійного гірничо-будівельного ліцею, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2019 року, приблизно о 10 год. 45 хв., неповнолітня ОСОБА_5 , перебувала в ТРЦ Форум Львів в торговому залі магазину «Sinsay», що за адресою: м.Львів, вул. Під Дубом, 7б у м.Львові. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи шкідливі наслідки і бажаючи настання таких наслідків, шляхом вільного доступу, таємно викрала із магазину взуття жіноче V1772, вартістю 624 грн. 17 коп., купальник жіночій, артикул VM726, вартістю 374 грн. 17 коп., штани жіночі, артикул UX203, вартістю 374 грн. 17 коп., а всього майна магазину на загальну суму 1372 грн. 51 коп., яке належить ДП ЛПП Україна АТ ЛПП представником якого є ОСОБА_9 , після чого покинула вищевказаний магазин з викраденим майном.
Крім цього 29.04.2019 року, приблизно о 11 год. 25 хв., неповнолітня ОСОБА_5 перебувала в ТРЦ Форум Львів в торговому залі магазину Stradivarius, що за адресою: м.Львів, вул.Під Дубом,7Б. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи шкідливі наслідки і бажаючи настання таких наслідків, шляхом вільного доступу, таємно намагалася викрасти із магазину сумку-рюкзак, артикул 0522/001/001/03, вартістю 148 грн. 14 коп., туфлі, артикул 2820/041/202/37, вартістю 597 грн. 31 коп., а всього майна магазину на загальну суму 745 грн. 45 коп., яке належить ТОВ Страдіваріус Україна, представником якого є ОСОБА_8 , однак свій умисел не довела до кінця з причини, що не залежать від її волі, оскільки була затримана працівником охорони.
Обвинувачена ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України, розкаялася у вчиненому. Пояснила, що дійсно 29.04.2019 року, приблизно о 10.45 год. зайшла в Торговий центр «Форум-Львів». Спочатку в магазин «Sinsay», з якого таємно викрала жіноче взуття, купальник, жіночі штани та покинула даний магазин. Після чого, не залишаючи даний торговельний центр, зайшла в магазин Stradivarius та викрала таємно сумку-рюкзак, туфлі, але при виході з магазину була затримана охороною.
Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_8 суду повідомив, що 29.04.2019 року обвинувачена хотіла таємно викрасти із магазину Stradivarius сумку-рюкзак та туфлі. Проте охороною магазину була затримана.
Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, в якій просила проводити судове засідання у її відсутності. Щодо міри покарання повністю покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачена в судовому засіданні не оспорювала факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах.
Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_5
- за епізодом крадіжки в торговому залі магазину «Sinsay», за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку);
- за епізодом закінченого замаху на крадіжку в торговому залі магазину «Stradivarius», за ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення
чужого майна (крадіжку), повторно.
Судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває. За місцем навчання характеризується позитивно, проживає в сім`ї своєї матері, у фізичному і психічному розвитку відхилень не має. На профілактичному обліку в органах поліції та на обліку в службі у справах дітей районної адміністрації не перебувала. Обвинувачена задовільно навчається в учбовому закладі Червоноградському професійному гірничо-будівельному ліцеї. Мати має достатній вплив на доньку, користується у неї батьківським авторитетом, здатна контролювати її поведінку.
Відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Примусові заходи виховного характеру застосовують в тому числі при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України (п.2 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру»).
Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють (п.3 ч.2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою
Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.
Мати неповнолітньої ОСОБА_5 не позбавлена батьківських прав, в судовому засіданні надала згоду передати доньку під її нагляд. Судом встановлено, що вона здатна позитивно впливати на доньку.
Верховний Суд в постанові від 05.12.2019 р. у справі № 754/5884/19 зазначив наступне: «Системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання (ч. ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» ( ст. ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визначає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині, керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.»

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від покарання без визначення його виду і розміру з одночасним застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі неповнолітньої під нагляд матері.
Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням рекомендацій, визначених у п.7 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», до досягнення ОСОБА_5 повноліття.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами п.4 ч.6 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ВизнатиОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч . 2 ст. 15-ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_5 від призначеного за цим вироком покарання та застосувати до неї примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, ОСОБА_6 , на строк до досягнення ОСОБА_5 повнолітня, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази:
*два компакт диски типу «DVD-R»: ТМ «Verbatim» та ТМ «Alerus» зберігати в матеріалах справи;
*сумку ТМ «Stradivarius», кросівки ТМ «Stradivarius», які знаходяться на зберіганні в представника даного магазину - залишити у магазині «Stradivarius»
*купальник жіночий ТМ «Sinsay», джинси жіночі ТМ «Sinsay», кросівки «Sinsay», які знаходяться на зберіганні в представника даного магазину залишити у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1