Справа № 357/6987/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, відносно якої застосовано запобіжний захід тримання під вартою

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України. Відносно обвинуваченої ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який закінчується 17 квітня 2020 р.

Завершити судовий розгляд обвинувального акта до вказаної дати не представляється можливим.

Відповідно до ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченої.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою на 60 днів, мотивоване тим, що вона обвинувачується у вчинені умисного тяжкого злочину, продовжує існувати ризик, передбачений ст. 177 ч.1 п.1 КПК України, недостатність застосування відносно неї іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику, який був встановлений при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена, захисник у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового засідання суд дійшов наступного висновку.

Суд вважає, відносно обвинуваченої ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, оскільки вона згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Вона не має міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не є стримуючим фактором її поведінки. Наявні достатні підстави вважати, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, який був встановлений та врахований при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Недостатність застосування відносно неї більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт чи інший більш м`який запобіжний захід оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченої, не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків.

Суд визнає, що інтереси суспільства переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченої ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331,350,177,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 31 травня 2020 р.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного строку через Білоцерківський міськрайонний суд у порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду