Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 січня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргупрокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000045 від 29 листопада 2012 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст.28, ч. 3 ст. 358 (в редакції від 05 квітня 2001 року) КК України, ?
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2019 року клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задоволено.
Звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст.358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 (в редакції від 05 квітня 2001 року) КК України на підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 29 листопада 2012 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364 (в редакції від 05 квітня 2001 року) КК України закрито у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді взяття під варту у зв`язку з оголошенням в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_7 скасовано.
В поданій апеляційній скарзі прокурор вказує, що судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону щодо вмотивованості судового рішення. Суд не обґрунтував своє рішення щодо застосування п.п.2,4 ч.1 ст. 49 КК України, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Суд, застосовуючи п.п.2,4 ч.1 ст.49 КК України, не вказав, часу коли збігають строки давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 358, ч.3 ст.28 ч.3 ст. 358 КК України, а також не зазначив про дату збігу цих строків щодо інкримінованого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Також, суд не обгрунтував чи зупинялися строки давності притягнення до відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з оголошенням його в розшук після відмови 25 березня 2015 року компетентними органами Французької Республіки в його видачі в Україну.
Просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2019 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п.3 ч.1.ст. 409 КПК України). Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково з таких підстав.
За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Вищезазначені вимоги кримінального процесуального законодавства при постановленні ухвали щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції дотримані не були.
Згідно зі статтею 129 Конституції України гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією з основних засад судочинства.
Зазначений конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.
Згідно ч.7 ст.27, ч.ч.1,3 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.
Положеннями ч.5 ст.27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з вимогами ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Відповідно до ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, який підписується секретарем судового засідання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 16 вересня 2019 року суд першої інстанції о 14:44:48 видалився до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення, що відповідає і запису судового засідання за 16 вересня 2019 року.
Оскаржувана ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області датована 16 вересня 2019 року.
Відповідно до журналу судового засідання від 16 вересня 2019 року, після виходу суду з нарадчої кімнати о 17:42:10, зафіксовано «оголошення повного тексту ухвали», тривалість звукової доріжки до «кінець звукозапису» складає менше 3-х хв., тоді як текст ухвали викладено на 8-ми сторінках.
З інформації, зафіксованої на технічному носії (диску) за 16 вересня 2019 року, вбачається проголошення 16 вересня 2019 року лише вступної і резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду, яка (резолютивна частина ухвали) відсутня в матеріалах даного кримінального провадження.
Технічний носій інформації, на якому зафіксовано проголошення повного тексту ухвали від 16 вересня 2019 року та відповідно журнал такого судового засідання, в матеріалах даного кримінального провадження відсутні.
Судомзалишено поза увагою вимоги ч.2 ст. 376 КПК України і положення п. 24 ч.1 ст. 3 КПК України, відповідно до яких, якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини з подальшим оголошенням учасникам судового розгляду повного тексту ухвали (складеного не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини); кримінальне провадження в суді першої інстанції закінчується саме проголошенням прийнятого рішення.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п.7 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з допущенням судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, та вважає, що ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
З огляду на що, скасовуючи ухвалу суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги прокурора щодо вмотивованості судового рішення стосовно застосування п.п.2,4 ч.1 ст. 49 КК України.
Разом з тим, під час нового судового розгляду суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, необхідно врахувати висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасовано судове рішення та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, з врахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2019 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000045 від 29 листопада 2012 року, стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст.28, ч. 3 ст. 358 (в редакції від 05 квітня 2001 року) КК України скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3