Справа №619/4098/18
провадження № 1-кс/644/356/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2020 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, -
в с т а н о в и в:

13 березня 2020 року на розгляд судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 було передано кримінальне провадження №1-кп/644/538/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

20 березня 2020 року, суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід, з підстав передбачених п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме того, що він працював з ОСОБА_4 в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова в період з лютого 2007 року по січень 2009 року. Та як на думку судді, особисте знайомство з обвинуваченим і праця з ним в одному суді може викликати обґрунтовану підозру у стороннього спостерігача у неупередженості розгляду вказаного кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Таким чином, наявність неупередженості визначається фактором, що полягає у забезпеченні таких умов, при яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду, що прямо передбачено п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як підстава для задоволення заяви про самовідвід.

З аналізу викладених обставин, приходжу до висновку про неможливість розгляду у вказаному складі суду зазначеного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.75, 80, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №1-кп/644/538/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №1-кп/644/538/20 передати для визначення судді в порядку, визначеному ст. 35, ч. 2 ст. 82 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1