Справа № 344/590/20
Провадження № 1-кс/344/323/20
У Х В А Л А
16 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що в провадженні органу досудового розслідування Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області (слідчий ОСОБА_5 ) знаходяться матеріали кримінального провадження №0003501 від 20.10.2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме підробка документів щодо реєстрації транспортного засобу марки «Ауді А6» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його володінні. Того ж дня, 20.10.2019 року, службовими особами Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, у нього було вилучено вказаний автомобіль, який поміщено для подальшого зберігання на територію Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано- Франківській області, що за адресою: м. Івано-Франківськ вул. Бельведерська. 32 про що було складено протокол (копія протоколу йому надана не була). На даний час кримінальне провадження в межах якого можуть прийматися процесуальні рішення, відносно вказаного вище майна, перебуває у провадженні слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 . Процесуальне керівництво відносно вказаного кримінального провадження здійснює Івано-Франківська місцева прокуратура. Заявник зазначив, що дозвіл слідчого судді на вилучення зазначеного автомобіля не був наданий, фактично органом досудового розслідування незаконно було вилучено у нього транспортний засіб. На сьогоднішній день автомобіль зберігається на автостоянці вилучених транспортних засобів Івано-Франківського ВП. Автомобіль перебуває на відкритому просторі без належних умов зберігання, і зазнає негативного впливу погодних явищ. Дотримання вказаних правил за умови зберігання автомобіля на майданчику зберігання транспортних засобів, визнаних речовими доказами Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - є неможливим, що призведе до скорочення розрахункового терміну експлуатації транспортного засобу. Також зазначив, що на даний час він не є підозрюваним по даній справі, а слідчий з клопотанням про арешт вилученого автомобіля не звертався та речовим доказом по справі він не визнаний. Тому просив зобов`язати слідчого прийняти рішення про повернення тимчасово вилученого у нього автомобіля марки «Ауді А6» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено 20.10.2019 року.

В судовому засіданні адвокат скаргу просив задовольнити, надав перед судом пояснення про те, що транспортний засіб марки «Ауді А6» зеленого кольору у ОСОБА_4 вилучено 19.10.2019 року. З часу вилучення даного автомобіля пройшло три місяці, і слідчим не проводилось жодних слідчих дій щодо вказаного транспортного засобу. Також зазначив, що слідчий не звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на майно згідно ст.171 КПК України. Даний автомобіль не є речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано.

20/10/2019 в ЄРДР внесено відомості щодо обставин кримінального правопорушення за ч.4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суду не надано належних доказів про те, що даний автомобіль не визнано речовим доказом.

В свою чергу, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Перед судом не доведено тієї обставини, що вилучення відповідного транспортного засобу та речей здійснено без правових підстав.

Крім цього в КПК України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, порядок його зберігання.

Також важливо відзначити, що відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором.

Для вирішення питання повернення речового доказу скаржник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор, а не слідчий.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1