Справа № 524/4327/17
Провадження № 1-кс/524/181/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заінтересованої особи ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , із клопотанням про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 . У поданому клопотанні зазначив, що наразі відпала потреба в арешті вказаної квартири.
Клопотання обґрунтував наступним.
16.12.2016 року було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , згідно якого продавцем є ОСОБА_7 , покупцем ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.06.2017 року на вказану квартиру було накладено арешт.
Після накладення арешту на квартиру минуло майже 3 роки, у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій, досудове розслідування триває, жодній особі підозру не оголошено. Також, представник посилався на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.04.2019 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири від 16.12.2016 року.
Існування арешту майна за умов його подальшої недоцільності порушує законні права та інтереси власника квартири ОСОБА_7 , який не взмозі сплачувати за квартиру і має намір її продати.
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав із підстав, зазначених вище, просив його задовольнити, пояснив, що після дослідження всіх наявних у матеріалах кримінального провадження доказів, слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, а тому потреба в арешті відпала.
Слідчий СВ Кременчуцького районного ВП КВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, пояснив, що кримінальне провадження не закінчене і на даний час є ризик того, що зазначене нерухоме майно (квартира АДРЕСА_1 ) в подальшому може бути відчужене. Слідчий зауважив, що існує потреба у проведенні слідчих дій у цій квартирі. Зокрема, необхідно провести слідчий експеримент з метою встановлення обставин заволодіння правовстановлюючими документами на квартиру.
ОСОБА_5 (особа, що придбала спірну квартиру) та його представник ОСОБА_6 проти зняття арешту з квартири заперечували. Звертали увагу слідчого судді на те, що невстановлена особа, яка видала себе за ОСОБА_7 , мала його справжній паспорт, в якому було переклеєно фотокартку, та повний пакет документів на квартиру. Ці обставини не виключають недобросовісну поведінку самого ОСОБА_7 , проте ці обставини не досліджувалися слідством.
Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
За заявою потерпілого ОСОБА_5 07.02.2017 року внесено відомості до ЄРДР (провадження № 0000514) про продаж невідомою особою шахрайським шляхом з використанням підроблених документів (паспорту) квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчук по справі № 524/1267/17, провадження № 1-кс/524/466/17, зобов`язано посадових осіб Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , щодо незаконного продажу належної ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_1 .
На підставі вказаної ухвали слідчого судді внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001010 від 16.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
11.05.2017 року прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 винесено постанову, відповідно до якої матеріали кримінальних проваджень за № 0000514 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, № 0001009 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, № 0001010 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, № 0001011 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000514.
В рамках об`єднаного кримінального провадження № 0000514 від 07 лютого 2017 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, ухвалою слідчого судді від 14.06.2017 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_7 , з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати та розпоряджатися нею, до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
Станом на 30.01.2020 року об`єднане кримінальне провадження № 0000514 від 07 лютого 2017 року не завершено, підозру жодній особі не вручено.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука 04.04.2019 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_7 задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 16.12.2016 року, згідно якого продавцем є ОСОБА_7 , покупцем ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження не закінчено. На даний час слідством не встановлено обставин, за яких невстановлена особа заволоділа паспортом та правовстановлюючими документами на квартиру, які, як стверджує ОСОБА_7 , зберігалися ним у квартирі.
Рішенням суду у цивільній справі встановлено лише те, що ОСОБА_7 не вчиняв підпису у договорі купівлі-продажу та у заяві до нотаріальної контори. Отже, преюдиційного значення стосовно інших обставин кримінального правопорушення рішення суду не має.
Заслуговують на увагу пояснення іншого потерпілого у справі ОСОБА_5 щодо необхідності перевірки ролі власника квартири у її відчуженні на підставі підробленого паспорта та оригіналу правовстановлюючого документу.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що інтереси досудового розслідування необхідність проведення слідчих дій у квартирі АДРЕСА_1 , захист інтересів іншого потерпілого, потребують збереження арешту на зазначену квартиру.
Керуючись викладеним, відповідно до ст.ст. 28, 170, 174, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна залишити без задоволення.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Повний текст ухвали буде оголошено 30.01.2020 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя