Справа № 344/1035/20
Провадження № 11-сс/4808/32/20
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 199 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 22.00 год. по 06.00 год., на строк шістдесят днів до 22 березня 2020 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками; 5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого суддів, прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Зокрема, вважає рішення слідчого судді необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у рішення, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_8 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами в їх сукупності. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Також слідчим обґрунтовано існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Незважаючи на вказане, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Прокурор вважає, що слідчий суддя не в повній мірі врахував всі встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, повторність їх вчинення на території населених пунктів іншої області, особу підозрюваного, який немає міцних соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, не працює, джерело існування невідоме. Крім того, судом не взято до уваги, що існує ризик невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків, оскільки фактично проживає на території Чернівецької області. Також вважає, що суд не врахував те, що на даний час досудове слідство не завершено, не встановлено можливих співучасників вчинення злочину, що у свою чергу унеможливлює забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не виключає можливості підозрюваному вчиняти вплив на свідків і потерпілих з метою схиляння їх до дачі показань в його користь та не виключає інші встановлені у провадженні ризики.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційні вимоги;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечили доводи і вимоги апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

06 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001586 про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч. 2 ст. 199 КК України (а.п.6-9).

23 січня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч. 2 ст. 199 КК України, тобто у придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також збуті підробленої іноземної валюти, повторно.

23 січня 2020 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Івано-Франківського міського суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23 січня 2020 року у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого було відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені слідчим суддею.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч.1 ст.199, ч. 2 ст. 199 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органами досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та здійснювати вплив на потерпілих та свідків, вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки жодних переконливих доказів на підтвердження даних тверджень стороною обвинувачення надано не було.

Під час апеляційного розгляду судом також не встановлено таких обставин як злісне переховування від слідства, незаконний вплив на потерпілих та свідків, вчинення інших чи аналогічних кримінальних правопорушень, а тому, вважає, що зазначені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суду не доведені.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

За вказаних обставин, слідчий суддя, з врахуванням наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, даних про особу підозрюваного: наявність місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, дійшов правильного висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з чим колегія суддів цілком погоджується.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що застосований слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виявився дієвим та останнім не порушувалися покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 прибув в дане судове засідання на розгляд апеляційної скарги прокурора, а також, згідно долученої захисником ОСОБА_9 копії довідки №1-2020, ОСОБА_8 , здав на зберігання до УДМС України в Чернівецькій області свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон. Також, згідно наданих захисником копій документів, ОСОБА_8 з 10 вересня 2008 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання, має вищу освіту за професійною кваліфікацією «бакалавр радіотехніки».

Таким чином, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вбачає, оскільки слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176-178,181,194,198,376,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5