Номер провадження: 11/813/9/20
Номер справи місцевого суду: 1527/1-603/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

засуджених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_5 про відвід захисника ОСОБА_8 від участі в кримінальній справі за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_13 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-
встановила:

оскаржуваним вироком суду:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець п. Рясний Адамовського району Оренбурзької області, росіянин, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, зареєстрований та фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
визнаний невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190 КК України та на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України 1960 року, виправданий за відсутністю в його діянні складу зазначеного злочину.
Визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених п.1,4,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_14 у виді тримання під вартою залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 обчислюється з 04.01.2011 року, за винятком періоду з 22 січня 2011 року по 02 лютого 2011 року.
Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_15 заподіяну майнову шкоду на суму 212640 (двісті дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 49 коп.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, , судові витрати в сумі 5787 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 28 коп.;
та
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Зозуляни Рибницького району Республіки Молдови, без громадянства, росіянин, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України судимостей не має,-
визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених п.1,4,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_10 призначене остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислюється з 04 січня 2011 року.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, , судові витрати в сумі 5000 (тисяч) грн.
Вироком суду вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_5 заявив відвід захиснику ОСОБА_8 , яка здійснює захист засудженого ОСОБА_10 , пославшись на те, що вказаний захисник не вправі брати участь у даній кримінальній справі, оскільки не має юридичної освіти.
Заслухавши прокурора, який підтримав заявлений відвід захиснику ОСОБА_8 ; засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які заперечували проти клопотання прокурора; захисника ОСОБА_8 , яка заявила про безпідставність та необґрунтованість заявленого відводу; обговоривши доводи заяви прокурора про відвід захиснику, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Кримінально-процесуальним кодексом України (1960 року) не передбачено підстав для відводу захисника, а лише визначені підстави його усунення.
Отже, колегія суддів констатує, що прокурор, який підтримує державне обвинувачення у даній кримінальній справі подав заяву про відвід захисника, що прямо не передбачено КПК України (1960 року), а тому такий відвід не має законодавчого та процесуального підґрунтя, у зв`язку з чим визнається колегією суддів таким, що не підлягає задоволенню.
Крім того, вирішуючи питання про обґрунтованість заявленого відводу захиснику, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право обвинуваченого, підсудного на вільний вибір захисника є одним із основних елементів права на захист.

Захисник ОСОБА_8 у даній кримінальній справі приймає участь на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 03.12.2019 року, в якій наведені мотиви прийнятого судом рішення щодо допуску ОСОБА_8 до участі у справі в якості захисника засудженого ОСОБА_10 , в тому числі і щодо правових питань можливості допуску захисника, які викладені в заяві прокурора про відвід.

Частиною 4 статті 61 КПК України (1960 року) передбачено, що захисник може бути усунений, якщо він затягує розгляд справ, зловживає своїми правами, чим перешкоджає розгляду справи.
Обставин, які б явно свідчили про наявність підстав для застосування колегією суддів ч.4 ст.61 КПК України (1960 року) до захисника ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду встановлено не було, а усунення захисника від участі у справі може порушити право ОСОБА_10 на захист та вільний вибір захисника своїх прав.

Більш того, усунення захисника ОСОБА_8 від справи, на участі якої наполягав засуджений, на переконання апеляційного суду не буде слугувати досягненню завдань кримінального судочинства, оскільки може потягнути за собою затягування розгляду справи з огляду на те, що засуджений ОСОБА_10 наполягає на участі саме зазначеного захисника з мотивів недовіри до інституту адвокатури України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку прокурор заявляючи відвід захиснику ОСОБА_8 не передбачив, що в разі задоволення такого відводу захисника, або його усунення може бути порушене Конституційне та Конвенційне право ОСОБА_10 на захист.

Колегія суддів також констатує, що доводи прокурора про відвід захисника не містять будь-яких нових даних, які не були враховані апеляційним судом при вирішенні питання про допуск ОСОБА_8 в якості захисника засудженого ОСОБА_10 .

За таких підстав, враховуючи, що Кримінально-процесуальний кодекс України (1960 року) не передбачає підстав для відводу захисника, право обвинуваченого на вільний вибір захисника, а також відсутності обставин, які не були враховані апеляційним судом при вирішені питання про допуск захисника ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що заявлений прокурором відвід захиснику задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 377, 379 КПК України (1960 року), колегія суддів,

ухвалила:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про відвід захисника ОСОБА_8 від участі в кримінальній справі за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_13 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4