Провадження №1-кп/761/1716/2020
В И Р О К
Іменем України

11 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 120 191 001 000 106 01 від 05.11.2019, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Алчевськ Луганської області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,
-судимий 13.12.2018 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн.;
-притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 074 61 від 04.08.2019;
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин проти чужої власності за таких обставин.
ОСОБА_6 05.11.2019, приблизно о 16.30 год., перебуваючи поблизу автостанції Київ, за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 32, побачив потерпілого ОСОБА_7 , який спав на парапеті, біля якого знаходилась відкрита сумка з грошовими коштами. У зв`язку з цим у ОСОБА_6 виник протиправний намір, направлений на таємне викрадення зазначених грошових коштів.

Обвинувачений, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, дістав з сумки потерпілого грошові кошти у сумі 3200 грн. та з місця вчинення злочину зник, отримавши можливість на власний розсуд розпорядитися викраденим. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину беззаперечно визнав, дав показання, які повністю відповідають обставинам, зазначеним у цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаявся, просив суд суворо не карати, прийняти до уваги, що він зробив із своєї протиправної поведінки критичні висновки, висловив твердий намір стати на шлях виправлення.
Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
У зв`язку з цим суд дослідив відомості щодо долі речових доказів та дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

З огляду на те, що на теперішній час ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 074 61 від 04.08.2019 притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, його дії за ч. 2 ст. 185 КК України у цій справі стороною обвинувачення кваліфіковані правильно як умисне, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які згідно з ст. 67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.
При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК враховує обставини скоєння злочину, який ст. 12 КК віднесений до злочину середньої тяжкості, характер та ступінь його суспільної небезпеки, розмір завданої злочином шкоди.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що заходом, достатнім для виправлення ОСОБА_6 та необхідним для запобігання вчиненню ним нових злочинів є застосування до нього покарання у виді арешту у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Процесуальні витрати не понесені, частина речових доказів передана потерпілому ОСОБА_7 , решта зберігається в органі досудового розслідування.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.185, ст. 65, 70 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_6 цим вироком, відраховувати з дня затримання ОСОБА_6 , а саме - з 05 листопада 2019 року.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази грошові кошти у сумі 3 200 (три тисячі двісті) грн. залишити потерпілому ОСОБА_7 як власнику; вилучений у ОСОБА_6 рюкзак з особистими речами, який зберігається у камері схову Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, та грошові кошти у сумі 1118 (одна тисяча сто вісімнадцять) грн., які зберігаються в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в м. Києві, повернути ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1