Справа № 296/5409/20
УХВАЛА
Іменем України

26 червня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу УСБ України в Житомирській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, погодженого прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191, ч. 4 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_4 , виявлене та вилучене в нього 23.06.2020 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною його використання та розпорядження.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що слідчим відділом Управління проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001, за фактом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення (природного каменю), що спричинило тяжкі наслідки, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 240 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Вказане кримінальне провадження зареєстровано за матеріалами ВБКОЗ УСБУ в Житомирській області. У матеріалах зазначено, що директор ТОВ «КЛМ Гранресурс» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організував незаконний видобуток природнього каменю на території Кам`янобрідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, що призвело до тяжких наслідків для довкілля та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зловживаючи службовим становищем вчиняють незаконне заволодіння видобутим каменем.

В подальшому оброблена продукція з зазначеної сировини реалізовується ОСОБА_8 подрібненими партіями через фізичних осіб-підприємців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом його експорту до Республіки Азербайджан.

Таким чином, у діях ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 та ч.4 ст. 240 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_4 здійснює обробку частини зазначеного незаконно видобутого природного каменю у власному цеху за адресою: АДРЕСА_1 .

23.06.2020, з метою перевірки вищевказаної інформації, а також відшукання речей і документів, які можуть бути використанні як докази фактів та обставин, що встановлюються під час даного провадження, на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_14 №296/4774/20 1-кс/296/2165/20 від 10 червня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: накладну №19 від 30.05.20, 2 примірника по 1 аркушу кожний; видаткову накладну №603 від 20.05.20, на 1 арк.; видаткову накладну №526 від 06.05.20, на 1 арк.; видаткову накладну №418 від 08.04.20, на 1 арк.; видаткову накладну №443 від 13.04.20, на 1 арк.; накладну №16 від 27.05.20, 2 примірника по 1 аркушу кожний; видаткову накладну №1612 від 23.12.19, на 1 арк.; видаткову накладну №1536 від 04.12.19. на 1 арк.; накладну №20 від 01.06.20, 2 примірника по 1 аркушу кожний; видаткову накладну №512 від 04.05.20, на 1 арк.; видаткову накладну №401 від 03.04.20, на 1 арк.; накладну №17 від 28.05.20, 2 примірника по 1 аркушу кожний; видаткову накладну №389 від 30.03.20, на 1 арк.; накладну №18 від 29.05.20, на 1 арк.; видаткову накладну №442 від 13.04.20, на 1 арк.; видаткову накладну №417 від 08.04.20, на 1 арк.; синю папку з документацією, на якій міститься пояснювальний напис «Приватне підприємство «ГЕОМАП» Прим. № 1 Проект дослідно-промислової та гірничної рекультивації ділянки габро «Пшенична» в Коростишівському районі Житомирської області Том 1 Книга . Пояснювальна записка і текстові додатки Папка. Робочі креслення. Коростень - 2017 р.», що підтверджують взаємовідносини між ТОВ «КЛМ Гранресурс» та ФОП ОСОБА_4 , щодо передачі каміння габро, яке має суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як можуть бути предметом кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, зазначені вилучені речі, предмети та документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як можуть бути предметом, засобом чи знаряддям кримінальних правопорушень, а вилучені документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Власник майна та його адвокат заперечили щодо задоволення даного клопотання.

В письмових запереченнях на клопотання про арешт майна адвокат ОСОБА_5 зазначив, що органом досудового розслідування не наведено жодних фактів, які свідчать про вчинення ОСОБА_4 будь-якого злочину, не надано жодного доказу на підтвердження вчиненого злочину, підозри не пред`явлено. Також вказав, що такий ступінь втручання у права і свободи, явно не виправдовує потреби досудового розслідування, оскільки повністю паралізує роботу та є фактичним перешкоджанням у здійсненні законної господарської діяльності ОСОБА_4 . Наголосив, що органом досудового розслідування взагалі не вживались будь-які заходи щодо перевірки законності діяльності ОСОБА_15 , витребовування або отримання відповідних документів. Зауважив, що органом досудового слідства були оглянуті вилучені документи та отримано копії з вказаних документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а тому відсутні будь-які перешкоди в здійсненні досудового слідства та необхідності накладення арешту. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Приписами ч.1 ст.170 КПК України визначено, зокрема, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні (ч.3 ст.170 КПК України).

Частиною 1 ст.173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наданого слідчим клопотання вбачається, що воно подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України (привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем) та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України (порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення).

З долучених до клопотання накладних вбачається, що товар відпускав в одному випадку з іншого родовища ТОВ «Граніт ЛТД», а в іншому від ФОП ОСОБА_4 на користь ТОВ «КЛМ Гранресурс» директором якого є сам ОСОБА_4 .

Слідчим також не доведено, що синя папка з документацією, на якій міститься пояснювальний напис «Приватне підприємство «ГЕОМАП» Прим. № 1 Проект дослідно-промислової та гірничної рекультивації ділянки габро «Пшенична» в Коростишівському районі Житомирської області Том 1 Книга має ознаки передбачені ст. 98 КПК України.

Як вказувалося вище, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Крім того, як пояснив володілець документів, це проектна документація, яка необхідна для отримання дозволу на використання кар`єра. При цьому вказав, що дозвіл про право користування надрами ТОВ «»КЛМ Гранресурс» не було позбавлено.

Виходячи з положень частини 3 ст. 170 КПК України накладання арешту на підставі пункту 1 частини 2 ст. 170 КПК України можливе за доведеністю слідчим, що вилучені речі та документи відповідають вимогам ст.98 КПК України.

Проте, виходячи з матеріалів клопотання та пояснень володільця майна та його представника, слідчим не було доведено вказаних обставин. Крім того, слідчим не доведена неможливість використання у кримінальному провадженні копій вказаних документів.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про недоведеність слідчим можливості накладання арешту на майно, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132,170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу УСБ України в Житомирській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1