ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 655/1111/19
Номер провадження : 11-кп/819/605/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року червня місяця 02 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000514 та № 0000533, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Горностаївського районного суду Херсонської області від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 10 березня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Горностаївка Херсонської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта - базова вища, не працюючого, раніше засудженого: -30 листопада 2012 року вироком Новокаховського міського суду Херсонської області за ч.1 ст.309 КК України на один рік позбавлення волі з іспитовим строком один рік, -26 березня 2013 року вироком Горностаївського районного суду Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі - звільнений 09 липня 2014 року на підставі акту амністії, визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 4 роки позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання.

За вироком суду, ОСОБА_7 , маючи незняту та непогашену судимість за кримінальні правопорушення проти власності, 03 грудня 2019 року близько 19.00 годин, перебуваючи біля садиби потерпілої ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів викрав чавунну кришку від водопровідно-каналізаційного люку (діаметром 53 см, товщиною металу 20 мм) вартістю 530 грн., яка належить потерпілій, чим заподіяв останній майнову шкоду на вказану суму.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками "таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно". 17 грудня 2019 року близько 20.00 годин обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу проник через вхідні двері в приміщення сараю, розташованого на огородженій території садиби потерпілого ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 , звідки умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів викрав два алюмінієві чавуни (об`ємом по 6 літрів) за ціною по 243,33 грн. на суму 486,66 грн. та один алюмінієвий бідон (об`ємом 25 літрів) вартістю 333,33 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 819,99 грн. Тим самим обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками "таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення".

На вказаний вирок суду захисник подав апеляційну скаргу в якій просив вирок суду змінити де призначитиме обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75, 76 КК України, посилаючись на те що судом при призначені покарання не враховано те, що обвинувачений щиро покаявсь у вчиненому активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та місці соціальні зв`язки, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вину визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, думку прокурора, про не підтримку апеляції, обвинуваченого та його захисника, про підтримку апеляцію, заслухавши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого - ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, за які його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій обґрунтовано доказами, які досліджено судом у порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються.

Зі змісту скарги убачається, що захисник фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання є: кримінально-правові, відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання Ї конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

За змістом ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд урахував ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених ОСОБА_7 злочинів, один з яких є тяжким злочином, дані про особу винного, який вину визнав, характеризується посередньо, має на утриманні двох дітей, раніше судимий за корисливі умисні злочини, обставини, які пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочинівта обставини, що обтяжують покарання, це вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд також враховує досудову доповідь, щодо високого ризику вчинення повторного кримінально правопорушення.

Вище зазначене стало підставами для призначення засудженому покарання згідно із санкцією ч. 3 ст. 185 КК, за сукупністю злочинів згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі, однак у своїй сукупності ці обставини є недостатніми для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК.
Колегія суддів погоджується із цим висновком і вважає, що таке покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, принципу індивідуалізації призначеного покарання, є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути кримінальне провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, Суд не встановив.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, п.1 ч. 1 407, 419 КПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Горностаївського районного суду Херсонської області від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/