УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження в рамках кримінального провадження № 0000096 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

-якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, а саме до 23.05.2020 року включно.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено. Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят діб, до 23 травня 2020 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зауважує, що суд вже неодноразово вказує одні і ті ж самі підстави тримання ОСОБА_5 під вартою, крім того ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, так як всі свідки допитані, докази зібрані та досліджені, а тому апелянт вважає, що ризик незаконного впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - відсутні. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 обвинувачується, не збирається і протилежному немає доказів.

Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, захисник вважає, що в діях суду існують явні факти упередженого ставлення до обвинуваченого, що в свою чергу грубо порушують норми матеріального та процесуального права.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000096 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 11.03.2019 р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалою суду від 27.01.2020 р. строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено до 25.03.2020 р. включно.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 . В клопотанні прокурор вказує, що не зменшилися та існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено. Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят діб, до 23 травня 2020 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що зазначені прокурором певні ризики, передбачені п.п. 1,5, ч.1 ст. 177 КПК України, не припинили своє існування, а тому суд погодився з доводами прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження № 0000096 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішення питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_5 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухваленням судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 23 березня 2020 року.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та продовжують існувати.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до восьми років, раніше судимий неодноразово за вчинення тяжких корисливих злочинів. Судове провадження на даний час триває.

До того ж на даний час обвинувачений ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, родини, дружини та дітей, що підтверджує існування ризику переховування від суду з метою уникнення покарання, до затримання не працював, легальних джерел доходу не мав, має не зняту та не погашену судимість, що підтверджує ризик повторного вчинення злочинів.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Твердження захисника, що суд наводить одні і ті ж самі підстави тримання обвинуваченого під вартою, є надуманими, оскільки суд ретельно дослідив наявність ризиків, вказаних в клопотанні прокурора та обґрунтував наявність лише декількох ризиків, інші ж визнав недоведеними.

З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід зокрема й той, що просить захисник в апеляційній скарзі, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, про що просить апелянт.

Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 7, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, а саме до 23.05.2020 року включно, обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: