ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6731/19
Провадження № 1-кп/362/259/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2020 року колегія суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області: за головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькові Київської області підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000020 від 08.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка,Черкаської області, громадянки України, із середньо - спеціальною освітою, вдова, на утриманні має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої і фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000020 від 08.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 року, згідно положень ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження було визначено колегію суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Ухвалою суду від 18.11.2019 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

За результатами перевірки кримінального провадження в порядку підготовки до розгляду суддями судової колегії, а саме головуючою суддею ОСОБА_1 та суддею ОСОБА_3 встановлені обставини, які унеможливлюють їх участь в судовому розгляді вказаного кримінального провадження, з урахуванням наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення..

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження№ 0000020 відносно ОСОБА_6 , що останній інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досудове розслідування відносно якого здійснювалось в рамках кримінального провадження № 0000043 від 08.10.2019 року, яке було виділене з кримінального провадження № 0000020 відносно ОСОБА_6 , у зв`язку із досягненням згоди між прокурором, підозрюваним ОСОБА_8 та його захисником адвокатом ОСОБА_9 на укладення угоди про визнання винуватості.

18.02.2020 року вироком колегією суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_10 , суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , було засуджено ОСОБА_8 за вчинення злочинів, передбачених: ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 та ч. 2 ст. 311 КК України та призначено ОСОБА_8 покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 8 місяців без конфіскації особистого майна; за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації особистого майна; за ч. 4 ст. 321 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців; за ч. 2 ст. 311 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації особистого майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Головуюча суддя ОСОБА_1 та суддя ОСОБА_3 заявляючи собі самовідвід в даному кримінальному провадженні, вважають за необхідне зазначити, що приймаючи участь в складі колегії суддів та під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , яке було виділене з кримінального провадження №0000020 відносно ОСОБА_6 , ними висловлювалася позиція щодо наявності вини у вчиненні вказаною групою осіб інкримінованих останнім злочинів.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Аналогічна позиція висловлена в правовому висновку Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №277/599/15-к.

Заявляючи самовідвід на підставі положень ч.1 ст.76 КПК України, також враховуються положення ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, у відповідності до яких неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечення дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, колегія суддів дійшла висновку, для забезпечення достатніх гарантій та з метою недопущення виникнення сумнівів в неупередженості та безсторонності в прийнятті рішення по даному кримінальному провадженні, з урахуванням того, що головуюча суддя ОСОБА_1 та суддя ОСОБА_3 приймаючи участь в колегії суддів та ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_8 в кримінальному провадженні за №0000043 від 08.10.2019 року, яке було виділене з кримінального провадження № 0000020 відносно ОСОБА_6 , вважають за необхідне заявити собі самовідвід.

На виконання положень абз.5 підпункту 2.3.25 пункту 2.3 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» (зі змінами) затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 кримінальне провадження № 0000020 від 08.06.2018 року слід передати до канцелярії Васильківського міськрайонного суду Київської області для визначення колегії суддів в порядку ст. 35 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 76, 80, 401 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000020 від 08.06.2018 року - задовольнити.
Відвести від участі в розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 08.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України головуючого суддю ОСОБА_1 та суддю ОСОБА_3 .

Кримінальне провадження передати до канцелярії Васильківського міськрайонного суду Київської області для визначення колегії суддів в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали проголошено 25 лютого 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_11

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3