Справа № 635/1840/20
Провадження № 1-кс/635/500/2020
У Х В А Л А

03 квітня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 21.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна,

встановив:

26 березня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 21.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт на майно із забороною відчуження та користування, яке вилучено під час огляду місця події від 20.03.2020 поряд з будинком за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Перемога, вул. Сонячна 1, а саме на автомобіль КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (частини деревини, довжиною від 25 до 150 см, діаметром від 10 до 40 см), який належить ТОВ «Українська деревновугільна компанія», яка розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Московський 179Б, 702А. Місцем зберігання автомобіля КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (частини деревини, довжиною від 25 до 150 см, діаметром від 10 до 40 см), визначити територію Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1.

Як зазначено в клопотанні слідчого, 20.03.2020 в с. Перемога Харківського району Харківської області був виявлений автомобіль КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з вантажем дров, яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 за №0000148 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України. 20 березня 2020 року в період часу з 15:25 год. по 15:55 год. був проведений огляд місця події поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду був виявлений та вилучений автомобіль КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (частини деревини, довжиною від 25 до 150 см, діаметром від 10 до 40 см). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «Українська деревновугільна компанія», яка розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, пр-т Московський 179Б, 702А. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що вищевказаним автомобілем КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що він працює на посаді водія ФОП « ОСОБА_5 » м. Вовчанськ. Згідно пояснення ОСОБА_4 20.03.2020 приблизно о 08:00 год. прийшов на роботу та отримав наряд на перевозку дров яблуні з с. Перемога до с. Семенівка. Йому видали товаро-транспортну накладну № 20/03 «20» та договір купівлі продажу вказаних дров. Після цього ОСОБА_4 разом з двома вантажниками виїхали на автомобілі КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 з м. Вовчанськ до с. Перемога. По прибутті на місце вантажники завантажили до кузову автомобіля КМАЗ дрова в кількості 18 складометрів. Після цього, приблизно о 14:15 год. водій на автомобілі виїхав в бік с. Семенівка, але був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_4 надав накладну № 20/03 від 20.03.2020 про перевезення водієм ОСОБА_4 на автомобілі КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 , 18 кубічних метрів дров яблуні з с. Перемога в с. Семенівка. Крім того ОСОБА_4 надав копію договору купівлі продажу між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_7 про прийняття та оплату 250 кубічних метрів яблуневих дров, які знаходяться на території земельної ділянки загальною площею 1,8688 га, розташованої на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області. При перевірці вказаної ТТН на сайті «ДЕРЖАВНЕ АГЕНТСТВО ЛІСОВИХ РЕСУРСІВ УКРАЇНИ» за інтернет адресою «https://open.ukrforest.com/», було встановлено, що товаро-транспортна накладна за № 30/03 від 20.03.2020, яка була надана водієм на вищевказаному сайті не значиться. Вилучені 20.03.2020 в ході огляду місця події автомобіль КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (частини деревини, довжиною від 25 до 150 см, діаметром від 10 до 40 см) є безпосередніми речовими доказами вказаного кримінального правопорушення. Необхідність визнання вказаного транспортного засобу з вантажем дров речовими доказами полягає у тому, що вони необхідні для проведення експертиз, направлених на встановлення обставин кримінального правопорушення, проведення слідчих експериментів та можуть зберігати на собі сліди вчиненого правопорушення. Викладене свідчить про те, що зазначені вище предмети можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню. На теперішній час автомобіль КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (частини деревини, довжиною від 25 до 150 см, діаметром від 10 до 40 см) перебувають на території Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул. Першотравнева 1. Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, та те, що автомобіль КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (частини деревини, довжиною від 25 до 150 см, діаметром від 10 до 40 см) є речовими доказами, тобто знаряддям та предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи те, що вилучені автомобіль КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові (частини деревини, довжиною від 25 до 150 см, діаметром від 10 до 40 см) є предметами та знаряддям вчинення злочину, мають значення в якості речового доказу, по якому необхідно провести ряд судових експертиз та інші слідчі дії, та з метою забезпечення кримінального провадження, шляхом його збереження.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, надав до суду заяву, в якій просить суд вирішити дане клопотання у його відсутність, підтримує вимоги клопотання та просить задовольнити.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши доводи клопотання та дослідивши надані до клопотання документи, якими клопотання обґрунтовано, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до частини п`ятої статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 2 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина перша статті 173 КПК України).

Встановлено, що Липецьким ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 21.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000148 від 21.03.2020, проводиться по факту, що «20.03.2020 в с.Перемога Харківського району Харківської області був виявлений автомобіль КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з вантажем дров, яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Правова кваліфікація при внесенні відомостей в ЄРДР визначена відповідно до ч.1 ст.246 КК України.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України характеризується сукупністю трьох ознак: діяння - незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників; суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння істотної шкоди; причинний зв`язок між діянням і наслідками.

В матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які дані про наявність саме перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників, віднесених до лісового фонду, не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно клопотання, взагалі відсутні дані про розмір збитків, отже досудовим розслідуванням не встановлено істотної шкоди у даному кримінальному провадженні.

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, прокурором в клопотанні не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу та деревини, як речових доказів. У клопотанні прокурором не наведено жодних відомостей про те, що транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину, а деревина є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні транспортний засіб та деревина, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, відсутність пред`явлення будь-яким особам підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, не встановлено розміру шкоди, обґрунтування співрозмірності обмеження права власності та наслідків арешту майна, інших обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не є обґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам частин першої-четвертої статті 170, частини третьої статті 171 КПК України не вказано підстави і мету арешту, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав власників та володільців його, що є неприпустимим, тому клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 21.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 20.03.2020 підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали негайно направити для виконання слідчому СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1