Номер провадження 1-кп/201/706/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2019 року за № 0002732 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сомівка Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, маючого неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм автотранспортного засобу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «БІГ СОФТ», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився у під`їзді неподалік від ліфту на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник словесний конфлікт з раніше знайомою ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій, діючи умисно, стоячи до ОСОБА_6 обличчям, кулаком правої руки наніс один удар в обличчя в область правого ока і один удар в область потилиці потерпілої. Подовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , діючи умисно, носком стопи своєї ноги наніс удар в область гомілки правої ноги ОСОБА_6 , внаслідок чого, потерпіла втратила рівновагу і впала, опинившись на колінах, після чого, ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс декілька ударів по голові потерпілої в область лівої скроні. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох синців - в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на верхню та нижню повіки лівого ока далі в виличну області ліворуч та частково на ліву щоку, на верхній та на нижній повіці правого ока з переходом в виличну область праворуч та частково на праву щоку, по зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, по передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, субапоневротичної гематоми потиличної області ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю і суду показав, що перебував із потерпілою ОСОБА_6 у цивільному шлюбі з 2013 року. Вони мають спільну доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В березні 2019 року вони розірвали стосунки і стали проживати окремо, при цьому, вони підтримували нормальні стосунки. Далі, 13 жовтня 2019 року приблизно після 16 години він приїхав до місця мешкання потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , на день народження їх доньки ОСОБА_8 . До вечора вони спілкувалися та відпочивали, жодних конфліктів не виникало. Приблизно о 21 годині, він вирішив піти додому. Потерпіла пішла його провести і вони разом вийшли до ліфту. Коли вони знаходилися біля ліфту на 5 поверсі під`їзду, між ними виник словесний конфлікт з приводу його незгоди із тими методами виховання їх доньки, які застосовує потерпіла. Так, він зробив зауваження потерпілій, щоб вона не підвищувала голос на їх доньку і не кричала, ОСОБА_6 не погодилася із цим зауваженням і вони стали сперечатися, після чого, він розлютився і втратив контроль над собою. Далі він наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя та голови потерпілої, один удар ногою на нозі ОСОБА_6 , від чого остання впала на коліна, та декілька ударів кулаком правої руки в область голови потерпілої. Після чого, він сів у ліфт та покинув місце конфлікту. Зазначив, що точно не пам`ятає кількість нанесених потерпілій ударів, однак не заперечує, що саме від його дій потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000,00 гривень не визнав, оскільки, на його думку, це занадто велика сума. У вчиненому розкаявся та просив суворо не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що перебувала у цивільному шлюбі із обвинуваченим ОСОБА_5 з 2013 року, від шлюбу вони мають спільну доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У березні 2019 року вони розірвали стосунки і стали проживати окремо. Після розірвання цивільного шлюбу вони підтримували нормальні стосунки. 13 жовтня 2019 року приблизно о 16 годині ОСОБА_5 приїхав до її місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 на день народження їх доньки ОСОБА_8 . При цьому, вони добре спілкувалися та відпочивали. Далі ОСОБА_5 подзвонив начальник та повідомив про ранній вихід на роботу, після чого, у обвинуваченого зіпсувався настрій. Приблизно о 21 годині ОСОБА_5 зібрався додому, вони разом вийшли на сходову площадку і стояли між її квартирою та ліфтом на 5 поверсі. Далі між ними виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений висловлював їй претензії з приводу того, що вона - погана матір і неправильно виховує їх доньку. Вони стали сперечатися з цього приводу, після чого, ОСОБА_5 наніс їй два удари кулаком правої руки в обличчя, один удар ногою по нозі, внаслідок чого вона втратила рівновагу та впала на коліна, далі обвинувачений наніс їй приблизно 5 ударів кулаком в область скроневої частини голови. Після чого, ОСОБА_5 сів у ліфт та поїхав. В результаті протиправних дій обвинуваченого їй спричинені легкі тілесні ушкодження, синці в області лівого та правого ока, в скроневій і потиличній областях голови, а також в області правої гомілки. Додала, що її сусідка ОСОБА_9 була очевидцем кінця їх конфлікту, коли спускалася сходинами вниз гуляти із собакою. Зазначила, що приблизно через три дні після цього конфлікту обвинувачений вибачився за цей вчинок. Поданий нею цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, підтримала у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що внаслідок вчинення обвинуваченим злочину їй завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та значним погіршенням зовнішнього вигляду, зокрема, обличчя внаслідок наявності синців та саден. Моральні та фізичні страждання спричинили негативні зміни в її житті, зокрема, вона постійно відчуває головний біль, переживання, тривогу та емоційну напругу, що призвело до порушення нормального способу її життя. Зазначила, що близько двох тижнів відбувалося загоювання синців та саден на її обличчі, які з часом змінювали своє забарвлення, а тому, увесь цей час вона не могла показуватися на люди, їй доводилося постійно просити, щоб хтось відводив дитину у дитячий садок, придбав ліки та продукти, а також, вона не могла вийти на роботу у такому вигляді із синцями на обличчі, оскільки займає посаду економіста у банківській установі і працює з клієнтами. За наведених обставин, вважала, що їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 20 000, 00 гривень та просила стягнути з обвинуваченого вказану суму на її користь.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . З потерпілою ОСОБА_6 знайома з 1993 року, оскільки вони є сусідами і проживають в одному під`їзді, потерпіла на п`ятому поверсі, а вона - на восьмому. Обвинуваченого ОСОБА_5 знала лише, як цивільного чоловіка потерпілої, і ніяких відносин з ним не підтримувала. На початку жовтня 2019 року, точну дату не пам`ятає, ввечері вона спускалася по сходинах на вулицю гуляти із собакою, між шостим та сьомим поверхами почула крики, і вже на п`ятому поверсі побачила обвинуваченого ОСОБА_5 , який бив потерпілу ОСОБА_6 . При цьому, потерпіла стояла на колінах і плакала. Може вказати, що чітко бачила, як обвинувачений наніс потерпілій два удари кулаком у ліву скроневу область голови. Після чого, обвинувачений сів у ліфт та покинув місце злочину. На обличчі потерпілої ОСОБА_6 бачила почервоніння. Додала, що невпевнена у тому, що обвинувачений міг її бачити, оскільки останній не дивився у її бік, а вона нічого не говорила. В подальшому їй зі слів матері потерпілої стало відомо, що конфлікт відбувся у день народження доньки ОСОБА_6 . Зазначила, що початок конфлікту не бачила, а тому вказати про причини виникнення конфлікту між потерпілою та обвинуваченим не може.

Окрім визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, показів потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , наданими ними безпосередньо у судовому засіданні, винуватість обвинуваченого підтверджується також і дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Із витягу з кримінального провадження № 0002732, вбачається, що до Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що 13 жовтня 2019 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в коридорному приміщенні біля квартири АДРЕСА_5 , в ході раптово виниклого конфлікту спричинив заявниці тілесні ушкодження.

Відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2019 року, із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

З висновку спеціаліста судово-медичного експерта Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 3159 від 16 жовтня 2019 року, встановлено, що на основі судово медичного обстеження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на обличчі та правій нижній кінцівці, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо термін, на який вказує обстежена. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скроминущі наслідки. На підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Відповідно до висновку експерта Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 3564е від 27 листопада 2019 року, за даними медичної документації та при огляді ОСОБА_6 , у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох синців в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на верхню та нижню повіки лівого ока далі в виличну області ліворуч та частково на ліву щоку, на верхній та нижній повіці правого ока з переходом в виличну область праворуч та частково на праву щоку, по зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, по передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, субапоневротичної гематоми потиличної області ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів). Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (синці багряно-фіолетового кольору в центрі, зеленого по периферії, з чіткими межами) виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, дані медичної документації, вони могли утворитися в термін 2-4 доби до моменту огляду, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку що діяння, яке вчинено ОСОБА_5 дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і обвинувачений винний у його вчиненні, оскільки він своїми умисними діями заподіяв легке тілесне ушкодження потерпілій, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 має повну середню освіту, не одружений, має спільну із потерпілою ОСОБА_6 неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає із потерпілою, працює водієм автотранспортного засобу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «БІГ СОФТ», за місцем роботи та фактичного проживання характеризується із позитивної сторони, раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує його покарання, наведену вище, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

В рамках даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 поданий цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 гривень, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.

Цивільна позивачка ОСОБА_6 у судовому засіданні обґрунтувала цивільний позов пережитими нею стражданнями через те, що був порушений її нормальний звичайний спосіб життя, моральними стражданнями через отримання нею тілесних ушкоджень і приниженням, та просила стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у сумі 20 000,00 гривень.

Так, з позовної заяви позивачки ОСОБА_6 слідує, що її моральні страждання полягають в тому, що внаслідок неправомірних дій відповідача вона на деякий час втратила звичайний здоровий образ життя, що відображається в частому головному болі, відчутті постійних переживань, тривоги та емоційної напруги. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, вона була принижена, як особистість, оскільки через нанесення ОСОБА_5 їй удару опинилася на колінах перед останнім, який продовжив наносити їй удари в область голови. Близько двох тижнів відбувалося загоювання синців та саден на її обличчі, які з часом змінювали своє забарвлення, а тому, увесь цей час вона не могла показуватися на люди, їй доводилося постійно просити, щоб хтось відводив дитину у дитячий садок, придбав ліки та продукти, а також вона не могла вийти на роботу із синцями на обличчі, оскільки займає посаду економіста у банківській установі і працює з клієнтами.

Цивільний відповідач ОСОБА_5 заявлений цивільний позов не визнав та вказав на те, що моральні страждання цивільної позивачки у сумі 20 000,00 гривень є перебільшеними, тобто такими, що не випливають з дій цивільного відповідача/обвинуваченого.

Суд, заслухавши доводи цивільної позивачки ОСОБА_6 та цивільного відповідача ОСОБА_5 , дослідивши надані ними докази з точки зору належності і допустимості, та розглянувши цивільний спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тож суд, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступінь вини, в якій грошовій сумі потерпіла вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

Зокрема, статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року (далі постанова Пленуму Верховного Суду України) регламентовано, що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З огляду на п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України та ст. 1167 ЦК, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.

Отже, суд, з`ясувавши, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі потерпіла оцінює заподіяну їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення, дійшов до висновку про законність таких вимог потерпілої ОСОБА_6 .

Так, у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_6 отримала моральну шкоду, яка відобразилась у сильних душевних стражданнях, які в подальшому вплинули на її стан здоров`я, зокрема, потерпілу непокоїв частий головний біль, вона втратила спокійний сон, оскільки постійно відчувала переживання, тривогу та емоційну напругу. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, потерпіла була принижена, як особистість, оскільки через нанесення ОСОБА_5 їй удару опинилася на колінах перед останнім, який продовжив наносити їй удари в область голови. Близько двох тижнів відбувалося загоювання синців та саден на її обличчі, які з часом змінювали своє забарвлення, а тому, увесь цей час вона не могла показуватися на люди, їй доводилося постійно просити, щоб хтось відводив дитину у дитячий садок, придбав ліки та продукти, а також, вона не могла вийти на роботу із синцями на обличчі, оскільки займає посаду економіста у банківській установі і працює з клієнтами.

Отже, порушення прав потерпілої і зміна режиму її звичайного життя має між собою причинний зв`язок

При цьому, суд, ураховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача на користь потерпілої/цивільної позивачки 10 000,00 гривень.

В рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 128, 368, 370 - 374 КПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 81 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1