Справа № 161/7076/19 Провадження №11-кп/802/281/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, неодноразово судимого, востаннє вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 20 липня 2017 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, 08 серпня 2018 року на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 31 липня 2018 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 11 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 27 лютого 2019 року, тобто з моменту його затримання.
Вирішено питання про речові докази та долю арештованого майна.

Даним вироком стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.
Розглянуто цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_8 та ТОВ "Нова пошта" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який вирішено задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 300 гривень, в задоволенні цього позову в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за вчинення повторного заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно вироку суду, ОСОБА_8 27 лютого 2019 року, близько 09 год. 40 хв., перебуваючи у приміщенні ТОВ "Нова Пошта", що за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, діючи умисно, повторно, шляхом обману, що виразився у повідомленні в невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі неправдивих відмостей ОСОБА_10 про намір купити в нього мікропроцесор "Intel ® Core ТМ i7-4770k", ввівши його таким чином в оману, внаслідок чого останнім мікропроцесор "Intel ® Core ТМ i7-4770k" було відправлено до ТОВ "Нова Пошта", що в м. Луцьку на вул. Карбишева, 1, заволодів вищевказаним мікропроцесором, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта № 186 від 28 березня 2019 року, станом на 27 лютого 2019 року, могла складати 5500 грн., чим завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_10 на вказану суму.
Крім цього, він же, 27 лютого 2019 року, близько 10 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні будівлі ТОВ "Нова Пошта", що за адресою: м. Луцьк, вул. Шевченка, 88, діючи умисно, з використанням обману, що виразився у повідомленні в невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі неправдивих відмостей ОСОБА_9 про намір купити в неї мікропроцесор "Intel ® Core ТМ i5-8400", ввівши її таким чином в оману, внаслідок чого останньою мікропроцесор "Intel ® Core ТМ i5-8400" було відправлено до ТОВ "Нова Пошта", що в м. Луцьку на вул. Шевченка, 88, під приводом огляду вищевказаного товару, в присутності працівника ТОВ "Нова Пошта" ОСОБА_11 , здійснив підміну останнього на товар невідомого походження, чим повторно, відкрито заволодів мікропроцесором "Intel ® Core ТМ i5-8400", ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 186 від 28 березня 2019 року, станом на 27 лютого 2019 року, могла складати 5233 грн. 33 коп. та своїми діями завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_9 на вказану суму.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення, а висновки викладені в ньому не відповідають фактичним обставинам провадження. Не було надано належної оцінки доказам, зокрема, показанням свідків, які суд поклав основу обвинувачення, так як вони є суперечливими. Посилається, що злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України не вчиняв, умислу на його вчинення не мав, збирався здійснити підміну товару, з дорого вартісного оригінального на дешевий, китайського виробництва, що і зробив, тому просить у цій частині за епізодом заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 в приміщенні відділення ТОВ «Нова пошти» за адресою: м. Луцьк, на вул. Шевченка, 88 перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 186 КК України на ч.2 ст. 190 КК України.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі, думку прокурора, який заперечив скаргу сторони захисту, просив вирок залишити в силі, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З огляду на ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку суд зазначає: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. Також у мотивувальній частині суд повинен описати результати оцінки доказів, навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Даних вимог закону судом першої інстанції дотримано.
Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про вчинення ОСОБА_8 повторного заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), та відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, із посиланням, при цьому на зібрані у встановленому законом порядку та перевірені судом докази.
Висновки суду про вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України є правильними, з такими погоджується апеляційний суд.
Так, судом першої інстанції правильно оцінені надані органом досудового розслідування докази винуватості ОСОБА_8 у вчиненні саме відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за епізодом незаконного заволодіння майном - мікропроцесором "Intel ® Core ТМ i5-8400", вартістю 5233 грн. 33 коп. потерпілої ОСОБА_9 , а саме: показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , остання є ключовим свідком, дані протоколів слідчих дій та відеоносія, які суд вважає логічними, послідовними, правдивими, такими, що узгоджуються із іншими доказами у кримінальному провадженні, а тому місцевий суд правильно поклав ці фактичні дані в основу обвинувачення.
Так, з сукупності даних доказів вбачається, що заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 розпочалось, як в попередньому епізоді злочину, вчиненому в той же день о 09 год. 40 хв. у приміщенні ТОВ "Нова Пошта", що за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 1 незаконному заволодінні мікропроцесором "Intel ® Core ТМ i7-4770k", належному ОСОБА_10 , вартістю 5500 грн., оскільки обвинувачений ОСОБА_8 , діючи за запланованою схемою, з метою ввести оператора ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_11 в оману щодо намірів отримати товар, намагався здійснити підміну мікропроцесора "Intel ® Core ТМ i5-8400", якого тому відправлено потерпілою ОСОБА_9 службою доставки «Нова пошта» на товар невідомого походження. Проте дана свідок зрозуміла, що ці дії ОСОБА_8 спрямовані на підміну товару з дорого вартісного на товар невідомого походження, а тому, зважаючи на нездійснення обвинуваченим розрахунку за отримане відправлення, висловила вказаній особі вимогу повернути мікропроцесор, який надавала для огляду, на що останній не відреагував, та в подальшому вибіг з відділення служби доставки, таким чином відмовився повернути товар і втік з місця події, заволодівши вказаним мікропроцесором "Intel ® Core ТМ i5-8400". Надані по «гарячих слідах» показання свідка ОСОБА_11 про подальше переслідування та затримання підсудного повністю підтверджено належними та допустимими доказами у справі.
За вказаних обставин суд вважає, що даний епізод обвинувачення знайшов своє повне і неупереджене підтвердження, оскільки виходячи з положень ст. 186 КК, грабіж це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.
Відповідно до вимог абз. 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності", якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.
Зважаючи на викладене, основні доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що його дії за вчинення цього злочину слід кваліфікувати як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), апеляційний суд вважає непереконливими та недостатніми.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 та його пояснення при апеляційному розгляді про те, що показання свідка ОСОБА_11 є неправдивими і у зв`язку з цим його дії за вчинення кримінального правопорушення у відділенні ТОВ "Нова пошта" на вул. Шевченка, 88 в м. Луцьку не можуть кваліфікуватись за ч.2 ст. 186 КК України спростовуються також показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений після вимоги оператора повернути добровільно річ, а в протилежному випадку буде викликана охорона, розвернувся і почав втікати з приміщення відділення.
Показання цих свідків також підтверджуються їх поясненнями при пред`явленні особи для впізнання.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які були зроблені на аналізі перерахованих належних та допустимих у кримінальному провадженні доказів, про те, що обвинувачений ОСОБА_8 таким чином намагається уникнути відповідальності за вчинення більш тяжкого злочину.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні, в числі іншого, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке його засуджено.
Покарання ОСОБА_8 призначене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного, поведінки винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
На думку апеляційного суду місцевий суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 в повній мірі врахував те, що він вчинив злочини середньої тяжкості і тяжкого, не вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинення нових злочинів через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі та закінчення умовно - дострокового звільнення, відомості про його стан здоров`я, фактичне відшукання майна працівниками поліції, яким той заволодів, думку потерпілих щодо призначення покарання, а також відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2020 року щодо нього - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді