Справа № 551/991/19
ВИРОК
Іменем України

21 січня 2020 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000254 від 02 серпня 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, раніше судимого:

- вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за частинами 2 і 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року на 4 роки позбавлення волі. Ухвалою судової колегії з кримінальних справ Полтавського обласного суду від 24 травня 1995 року вирок суду змінено, строк покарання пом`якшено до 3 років позбавлення волі. 01 серпня 1997 року звільнений відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 липня 1997 року на підставі ст. 2 Закону України « Про амністію » від 26 червня 1997 року;

- вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 1999 року за ч. 2 ст. 141 КК України в редакції 1960 року на 3 роки позбавлення волі з конфіскацію майна. 06 грудня 2000 року звільнений на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2000 року умовно - достроково на невідбутий строк покарання 11 місяців 8 днів;

- вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 квітня 2001 року за ст.ст. 17, 140, 43 КК України в редакції 1960 року до остаточного покарання у виді 2 років позбавлення волі. 30 січня 2003 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- вироком цього ж суду від 11 лютого 2003 року за ст.ст.185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі. 04 квітня 2007 року звільнений умовно - достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 6 днів;

- вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2009 року за ст.ст.185 ч. 3, 304 ч. 1, 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

- вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 263 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі. 14 вересня 2012 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, 70 КК України на 6 років позбавлення волі. 24 січня 2019 року звільнений по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , маючи незняті та непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і повторно вчинив аналогічний злочин за слідуючих обставин.

Так, 02 серпня 2019 року, близько 13 години, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом відгинання цвяхів, якими були забиті вхідні двері, проник до приміщення житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , де в одній з кімнат таємно зірвав з плити пічного опалення 11 ть металевих колосників та решітки колосників, загальною вартістю 421 грн. 67 коп., засувку для димоходу, вартістю 106 грн. 67 коп., стальний кутник, розміром 88х4х4 см, вартістю 35 грн. 20 коп., стальний кутник, розміром 89х3х3 см, вартістю 35 грн. 60 коп., пічні дверцята, вартістю 233 грн. 33 коп., та столярське зубило, вартістю 53 грн. 33 коп.

З метою реалізації свого злочинного наміру до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом обману, перекручування обставин, приховання істини, спрямованої на ведення малолітнього ОСОБА_6 , 21 серпня 2005 року в оману, повідомив останньому, що вказане домогосподарство нікому не належить, а вироби з металу не є чужою власністю, привласнення яких не тягне за собою відповідальності.

Достовірно знаючи, що ОСОБА_6 являється малолітньою особою та не може усвідомлювати значення своїх дій, обвинувачений ОСОБА_4 спонукав останнього до вчинення суспільно - небезпечного діяння, зокрема, надав вказівку переносити металеві елементи пічного опалення, зірвані ним у, належному потерпілій ОСОБА_5 , житловому будинку та погрузити їх на візок, що знаходився неподалік зазначеного домогосподарства.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був помічений потерпілою ОСОБА_5 .

Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 02 серпня 2019 року, близько 13 години, з метою наживи, шляхом відгинання цвяхів, якими були забиті вхідні двері, проник до середини приміщення житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно, зірвав металеві елементи пічного опалення.

При цьому, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 являється малолітньою особою, надав останньому вказівку переносити викрадене майно та погрузити його на возик, що знаходився неподалік домогосподарства, довівши до відому останнього, що вказане домогосподарство нікому не належить, а вироби з металу не являються чужою власністю, відтак їх привласнення не тягне за собою відповідальності.

Намір на викрадення чужого майна не був доведений до кінця, оскільки був помічений потерпілою ОСОБА_5 .

У вчиненому щиро розкаювався та просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що є власницею житлового будинку, що по АДРЕСА_2 . 02 серпня 2019 року, у обідній час, проходячи повз зазначене домогосподарство помітила возик, який був завантажений виробами з металу, поряд з яким знаходився малолітній ОСОБА_7 . При цьому, бачила, як обвинувачений ОСОБА_4 залишав територію дворища. На усне зауваження, ОСОБА_7 залишив, належне їй, майно, та пішов у невідому напрямку.

Подальший розгляд справи потерпіла просила проводити у її відсутність, про що подала до суду відповідну заяву / а. с. 38 /.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю та заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі у нього не має, суд після роз`яснень йому, потерпілій та стороні обвинувачення положень і наслідків ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до яких кожен з них буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, докази стосовно яких не досліджувалися, визнав за можливе обмежити судове слідство по справі допитом потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_8 та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу останнього.

З огляду на наведене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на крадіжку чужого майна, вчинену повторно та поєднану з проникненням до житла, а також за ч. 2 ст. 304 КК України як втягнення малолітню особу у злочину діяльність, а саме у вчинення замаху на крадіжку металевих елементів пічного опалення з житлового будинку, який належить потерпілій ОСОБА_5 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та мало місце 02 серпня 2019 року, близько 13 години, що не був доведений до кінця з причин, які не залежали від волі обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкі злочини, дані про його особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та повне визнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочину.

З урахуванням обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , конкретних обставин справи, суд не знаходить підстав для застосування до нього положень ст. 69 КК України, а вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкцій інкримінованих статей.

При сукупності, вчинених ОСОБА_4 злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожен злочин окремо, визначивши остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням ряду обставин, які пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його вкрай осудливого ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе й без ізоляції від суспільства, а досягне своєї мети при звільненні від відбування покарання з випробуванням у відповідності з вимогами статей 75 і 76 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, та призначити йому покарання за:

- ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 304 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

За правилами ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази у вигляді 11 ти металевих колосників та решітки колосників, засувки для димоходу, двох стальних кутників, розмірами 88х4х4 см і 89х3х3 см відповідно, пічних дверцят, столярського зубила, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_3 , - залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: