ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/623/20 Справа № 192/462/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000167 від 20 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000167 від 20 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що, слідчий та прокурор не обґрунтували необхідності арешту майна, відповідно до вимог ст. 170-172 КПК України, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надали, а тому суддя був позбавлений можливості пересвідчитися в необхідності арешту на підставі тих документів, які додані до клопотання. Крім того, ОСОБА_8 в якості свідка по даному кримінальному провадженню не допитувався, що є суттєвим недоліком досудового слідства під час розслідування даного кримінального провадження. Доказів призначення експертизи, залучення експерта для з`ясування питання щодо справжності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а тим більше отримання висновків експерта слідчому судді не було надано.

Також, слідчим суддею було встановлено, що тимчасово вилучене майно не було повернуте особі, у якої воно було вилучене, оскільки матеріали, додані до клопотання не містять таких доказів, а на вимогу слідчого судді слідчий та прокурор до суду не з`явилися, не надали матеріали кримінального провадження, з яких можна було б з`ясувати вказані обставини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області про накладення арешту задовольнити, накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAЕWOO» моделі «NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні №0000167, з метою забезпечення збереження речових доказів шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що вилучене в ході огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAЕWOO» моделі «NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 є речовими доказами у кримінальному провадженні і мають значення для досудового розслідування та судового розгляду в частині доведення обставин, котрі підлягають доказуванню, оскільки вони були використані та пристосовані, як засіб для вчинення злочину. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаного речового доказу.
Так, 20.03.2020 року, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу по даному кримінальному провадженню має значення речового доказу, так як є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, то 20 березня 2020 року постановою слідчого його було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження та даний момент вказана постанова є чинною, а жодною зі сторін кримінального процесу не оскаржена.
Прокурор зазначає, що в ході досудового слідства виникла необхідність в арешті свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAЕWOO» моделі «NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою забезпечення збереження речових доказів, а також проведення судово-технічної експертизи документу.
Враховуючи, що для проведення повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речового доказу - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAЕWOO» моделі «NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість рішення слідчого судді та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження, 20 березня 2020 року до Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від поліцейського СРПП Солонянського ВП ОСОБА_9 про те, що 20 березня 2020 року на стаціонарному посту «Солонянський» був зупинений автомобіль марки «DAEWOO» моделі «NUBIRA», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , 1988 року народження, та при перевірці свідоцтва про реєстрацію на вказаний автомобіль, воно викликало сумнів з приводу його справжності та має ознаки підробки.
За даним фактом 20 березня 2020 року було розпочато кримінальне провадження №0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення іншого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою.
20 березня 2020 року в ході огляду на Солонянському стаціонарному посту поліції, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , марки «DAEWOO» моделі «NUBIRA», номерний знак НОМЕР_2 , було вилучено до Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки воно візуально мало ознаки підробки, а саме: невідповідність аналогічним свідоцтвам про реєстрацію транспортних засобів, які перебувають в обігу на території України в частині невідповідності шрифту відображення даних, а також було вилучено до Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області сам автомобіль.
Того ж дня постановою слідчого свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу по даному кримінальному провадженню було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Власником свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAEWOO» моделі «NUBIRA», номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_10 , який мешкає по АДРЕСА_1 , а законним користувачем ОСОБА_8 , який мешкає по АДРЕСА_2 .
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя дійшов висновку, що дослідженими матеріалами не встановлено необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, вказаного у клопотанні майна, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України та відмовив в задоволенні клопотання слідчого.
Проте апеляційний суд не погоджується з даним висновком слідчого судді, зважаючи на те, що клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAЕWOO» моделі «NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, є предметом вчинення кримінального правопорушення та може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто має суттєве значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Крім того, подальше незаконне використання вказаного вказаного свідоцтва може призвести до його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що позбавить органи досудового розслідування проведення відповідних судових експертиз з метою ідентифікації дійсності реєстраційних документів на автомобіль.
Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя ухвалою постановив негайно повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово вилучені згідно протоколу огляду місця події від 20 березня 2020 року автомобіль марки «DAEWOO» моделі «NUBIRA», номерний знак НОМЕР_2 , при цьому в клопотанні слідчий взагалі не ставить питання про накладення арешту на вищезазначене майна, та власник майна не звертався до суду з клопотанням про повернення автомобіля марки «DAEWOO» моделі «NUBIRA», номерний знак НОМЕР_2 .
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора є обґрунтованими та вважає за необхідне для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAЕWOO» моделі «NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.
З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000167 від 20 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000167 від 20 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAЕWOO» моделі «NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , марки «DAЕWOO» моделі «NUBIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити на зберіганні в спец. пакеті №7195996 при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4