Справа № 991/2787/19
Провадження1-кс/991/3392/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 ,є у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ВСТАНОВИЛА:
17.12.2019 до слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 (далі скаржник), на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (НАБУ), що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Обґрунтування скарги
Бездіяльність, на думку скаржника, полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12.12.2019 за № 3605/12 про вчинення злочину членом комісії ЦВК України ОСОБА_5 та його помічницею ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених . ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що 12.12.2019 року ним до НАБУ було подано заяву про вчинення злочину за вих. № 3606/12

Проте, станом на час подання скарги до суду відомості до ЄРДР за його заявою не були внесені.

Доводи сторін
У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, попросив задовольнити.

Детектив в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення в яких просив скаргу розглянути без представника НАБУ, вказав, що відповідно до ч.5 статті 216 КПК України Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Суть пояснень в тому, що в заяві ОСОБА_3 не наведено про обставини, що вказували б на вчинення особою дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст.364 КК України. Пунктом 3 примітки до статті до статті 364 КК україни визначено, що для попередньої кваліфікації злочину за частиною першою статті 364 КК України необхідна істотна шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В той час, заявником не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди,я кА в сто разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тому, об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ. Крім того, листом від 18.12.2019 за № 11-225/44846 вказану заяву ОСОБА_3 скеровано для розгляду відповідно до компетенції Територіального управління Державного бюро розслідувань, про що заявника повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом.

Мотивація суду
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у тому числі у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання зави чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Скаржник наводить аргументи щодо, зокрема, бездіяльності детектива.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею було встановлено, що у заяві вих. № 3605/12 від 12.12.2019 ОСОБА_3 стверджує, що 18.06.2019 ним була виявлена в Постанові № 975 від 11.06.2019 та в усіх електронних джерелах ЦВК завідомо неправильна інформація щодо його місця роботи та займаних посад взамін назви громадської організації і посади президента даної організації ЦВК, без узгоджень із ОСОБА_3 , зазначила назву його приватного підприємства, яке згідно свого внутрішнього Наказу призупинило свою господарську діяльність ще в листопаді 2017 року. Крім цього ЦВК навмисно не вказала усі займані ним посади на тимчасово закритому приватному підприємстві: директор, головний лікар, лікуючий лікар. В подальшому ОСОБА_5 (член ЦВК) та ОСОБА_6 (головний консультант Управління забезпечення діяльності членів Комісії Секретаріату ЦВК) була проігнорована заява ОСОБА_3 щодо внесення змін до інформації про нього як про кандидата у народні депутати України, що на думку ОСОБА_3 містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 366,ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 3 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України.

Листом НАБУ № 11-225/44846 від 18.12.2019 ОСОБА_3 було повідомлено про те, що НАБУ розглянуло його заяву № 3605/12 від 18.12.2019 щодо можливих протиправних дій ОСОБА_5 (член ЦВК) та ОСОБА_6 (головний консультант Управління забезпечення діяльності членів Комісії Секретаріату ЦВК), за результатами розгляду якої на даний момент не встановлено підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, підслідних детективам Національного антикорупційного бюро України. Розгляд інших порушених питань не відноситься до компетенції НАБУ, тому вказану заяву було направлено до розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У ч. 5 ст. 216 КПК України зазначено, що за Національним антикорупційним бюро України визначена підслідність відносно злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України.

Доводи ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_5 (член ЦВК) та ОСОБА_6 (головний консультант Управління забезпечення діяльності членів Комісії Секретаріату ЦВК) можливих кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 368, 369 КК України ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. Із заяви вбачається, що весь її зміст зводиться до незадоволення ОСОБА_3 інформацією, викладеною на офіційному сайті ЦВК, яка не містить жодних неправдивих фактів та відомостей, які б могли б якимось чином зачіпали права та інтереси заявника. У своїй скарзі заявник стверджує, що виклав факти, які містять конкретні ознаки складів визначених ним злочинів, однак зі змісту його заяви про кримінальні правопорушення від 12.12.2019 не можливо встановити жодних конкретних фактів. ОСОБА_3 наводить у своїй заяві про кримінальні правопорушення велику кількість положень законодавства, які ніяким чином не пов`язані із скоєнням кримінального правопорушення як такого та не вказують на його наявність.

Крім абстрактних звинувачень та зауважень до інформації про ОСОБА_3 як про кандидата в народні депутати України, заява від 12.12.2019 не містить жодних фактів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 злочинів, передбачених ст. ст. 364, 368, 369 КК України.

Для вирішення питання про розгляд заяви про кримінальні правопорушення, які не підслідні НАБУ, по суті, було направлено лист № 11-225/44846 від 18.12.2019 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ознак вищезазначених кримінальних правопорушень, а фактично зводиться до особистих претензій заявника через відсутність відповіді на заяву про внесення змін до його особистої інформації на сайті ЦВК.

За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 216, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 ,що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12.12.2019 за № 3605/12 -- відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 21 січня 2020 року о 09 годині 20 хвилин в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддяОСОБА_1