Справа № 346/2516/18
Провадження № 1-кп/346/106/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальних провадженнях № 0000949 від 28.09.2018 року, № 0000412 від 30.04.2018 року, № 0000419 від 02.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні нікого немає, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 повторно незаконно заволодів транспортним засобом, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у інше приміщення, при таких обставинах.

02.05.2018 року приблизно о 18:30 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у с. Торговиця, Коломийського району, Івано-Франківської області на площі Героїв, 2, навпроти приміщення Торговецької сільської ради Коломийського району, діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами та усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, підійшов до відчиненого автомобіля ВАЗ-21013 бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , 1987 року випуску, вартістю 13564 ( тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривні, власником якого являється ОСОБА_7 та який відповідно до довіреності перебуває у законному користуванні потерпілого ОСОБА_8 та скориставшись наявними в замку запалювання ключами, завів двигун вказаного автомобіля та поїхав до с.Грабич Коломийського району, а потім до с.Закрівці Коломийського району.

Цього ж дня, приблизно о 19:00 год. повертаючись із с. Закрівці та перебуваючи у с.Торговиця, Коломийського району, по вул. Середина, а саме біля господарства № 68, обвинувачений ОСОБА_6 не впоравшись із керуванням, з`їхав із проїжджої частини дороги в рів, пошкодивши при цьому передню частину зазначеного автомобіля, чим відповідно до висновку експерта № 4.5-32/18 від 21.05.2018 року спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 10565 (десять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень, після чого був затриманий працівниками поліції.

Крім того, 27.09.2018 року приблизно о 22:30 год. обвинувачений ОСОБА_6 зайшов у господарство по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, підійшов до відчиненого автомобіля марки "Peugeot Expert ", синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , 1996 року випуску, власником якого являється потерпілий ОСОБА_10 та скориставшись наявними в замку запалювання ключами, завів двигун вказаного автомобіля та виїхав із території господарства на вул.Шевченка, що в с.Торговиця, Коломийського району.

Рухаючись по вул. Шевченка в с.Торговиця Коломийського району, будучи неподалік господарства № 6А, обвинувачений ОСОБА_6 не впорався із керуванням, з`їхав із проїжджої частини дороги в рів та пошкодив при цьому передню частину автомобіля, чим відповідно до висновку експерта від 24.10.2018 року спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 17 653 ( сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні.

Крім того, 28.04.2018 року приблизно о 23:30 год. обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, керуючись корисливими мотивами спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небзпечний характер своїх дій, переконавшись у відстуності сторонніх осіб та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття віконної вставки на вхідних дверях незаконно проник до новобудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав бувший у використанні насос до гідрофера вартістю 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень та бувшу у використанні електричну дриль марки "Елтос" вартістю 830 ( вісімсот тридцять) гривень, належних потерпілому ОСОБА_11 . Після чого обвинувачений ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1680 ( одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

18 грудня 2019 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості згідно якої сторони дійшли згоди щодо формування підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Також сторонами, що уклали угоду визначено узгоджене покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: враховуючи, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не числиться, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілим, що до кримінальної відповідальності притягується вперше вважають, що наявність зазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, сторони погоджуються на призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, передбачених санкціями за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України: за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; - за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального законодавства України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні визнавши себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 289 КК України просить вказану угоду затвердити і призначити покарання та інші передбачені нею заходи, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Всі передбачені законодавчі наслідки від укладення угоди йому зрозумілі, угода укладена добровільно.

Захисник обвинуваченого просить дану угоду про визнання винуватості затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, вислухавши сторони кримінального провадження суд доходить наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Передбачені ч. 2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України злочини, у вчиненні яких беззастережно визнав себе винуватим обвинувачений ОСОБА_6 , за правилами ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, із завданням шкоди інтересам фізичних осіб потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 . ОСОБА_10 , які надали письмові заяви прокурору про згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим, отже угода відповідає вимогам закону та може бути укладена в даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови укладеної 18 грудня 2019 року між прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України і Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, зокрема потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ОСОБА_10 . Дії обвинуваченого Головчука органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, а також як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку) поєднаного з проникненням у інше приміщення, що обвинувачений підтвердив бажання виконувати взяті на себе за угодою зобов`язання та в судовому засіданні не було встановлено очевидної неможливості їх виконання останнім.

При визначенні покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України сторонами угоди враховано характер вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не числиться, його щире каяття та активне сприяня розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілим, що до кримінальної відповідальності притягується вперше як сукупність обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дають підстави для застосування ст. 69 КК України, невстановлення обтяжуючих обставин, що в сукупності знайшло відображення в узгодженому покаранні.

З урахуванням наведеного, суд вважає визначене сторонами угоди покарання з застосуванням статті 69 КК України, а саме: за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; - за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна є таким, що відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речовими доказами розпорядитися відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 грудня 2019 року, укладену між прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 ч.3 ст. 185 , ч.2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання:

- за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 років побавлення волі без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередньо обраний - тримання під вартою і строк відбуття покарання рахувати з 27 вересня 2018 року 22 год.30 хв.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави 7865 (сім тисяч вісімсот шістдесят п ять) гривень за проведення судових експертиз.

Речові докази: сліди рук розмірами 23х17 мм. та 35х70 мм.; спецпакет із двома слідами рук та дактилокарта ОСОБА_5 ; два сліди підошви взуття -залишити при матеріалах справи; чоловічі кросівки чорного кольору - повернути власнику ОСОБА_5 ; автомобіль марки ВАЗ-21013 бежевого кольору, реєстраціний номер НОМЕР_1 - повернути законному володільцю ОСОБА_8 ; автомобіль марки "Peugeot Expert" синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути законному володільцю ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд засудженим і його захисником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угоду не може бути укладено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1