УХВАЛА

08 травня 2020 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне, клопотання слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0004855 за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України (далі це ж кримінальне провадження), про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «бупренорфін», який відповідно до списку 1 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, порушуючи вимоги «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, порушуючи порядок, встановлений ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, придбав наркотичний засіб «бупренорфін» та зберігав його при собі, з метою збуту, який 17 січня 2020 року, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи на території автовокзалу, що по вул. Київська, 40 в м. Рівне, в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув покупцю ОСОБА_7 за грошові кошти в розмірі 800 гривень, які о 17.24 год того ж дня, ОСОБА_7 перерахував на картковий рахунок ОСОБА_4 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», у вигляді 2 таблеток круглої форми білого кольору у частині фольги, які відповідно до висновку експерта № 2.1-132/20 від 27.02.2020, містять у своєму складі наркотичний засіб «бупренорфін», масою 0,015 г, обіг якого обмежено, відповідно до списку 1 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Також, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «бупренорфін», який відповідно до списку 1 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, порушуючи вимоги «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, порушуючи порядок, встановлений ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи повторно, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, придбав наркотичний засіб «бупренорфін» та зберігав його при собі, з метою збуту, який 05 лютого 2020 року, близько 18 год. 50 хв., перебуваючи поблизу аптеки «Віса», що по вул. Чорновола в м. Рівне, неподалік парку, в ході проведення оперативної закупки, незаконно, повторно, збув покупцю ОСОБА_8 за грошові кошти в розмірі 800 гривень, у вигляді 8 таблеток круглої форми білого кольору в одному фрагменті блістеру, які відповідно до висновку експерта № 2.1-170/20 від 28.02.2020, містять у своєму складі наркотичний засіб «бупренорфін», масою 0,0154 г, обіг якого обмежено, відповідно до списку 1 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Також, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «бупренорфін», який відповідно до списку 1 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, порушуючи вимоги «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, порушуючи порядок, встановлений ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи повторно, з корисливих мотивів, 12 березня 2020 року, (точний час досудовим слідством не встановлений), прибув в м. Київ, та перебуваючи в приміщенні медичного центру в м. Київ, отримав відповідні документи на право придбання пігулок наркотичного засобу «бупренорфін», розрахований на 10 днів, на підставі яких, в невстановлений досудовим розслідуванням час, за грошові кошти, придбав визначену кількість даного наркотичного засобу та маршрутним таксі зі сполученням «Київ Рівне», перевіз в м. Рівне, та зберігав його при собі з метою збуту, до моменту проведення працівниками поліції огляду місця події 12 березня 2020 року на узбіччі дороги навпроти будинку в АДРЕСА_1 , де за добровільною видачею, працівниками поліції вилучено 71 таблетку в чотирьох частинах блістерів «Бупренорфін», ззовні схожий на вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено, відповідно до списку 1 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

12.03.2020 о 22 годині 30 хвилин у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У подальшому, 13 березня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколом огляду місця події; заявами; протоколами вилучення; висновками експертів; протоколами допитів осіб, щодо яких здійснюються заходи безпеки; іншими матеріалами кримінального провадження.

13 березня 2020 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18.00 год. 10 травня 2020 року.

Двохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 12 травня 2020 року. Однак, завершити досудове розслідування до закінчення вказаного строку неможливо, через особливу складність вказаного кримінального провадження.

В ході досудового розслідування, винесено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004855 від 08.08.2019, за підозрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (по 6 епізодах), та за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України (3 епізоди) - до трьох місяців, а саме до 12 червня 2020 року.

Покликаючись на наведене, слідчий вказує на необхідність у вирішення питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.06.2020.

Слідчий доводить, заявлені ризики при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного не зменшились, та не перестали існувати, а тому є необхідним продовжити тримання підозрюваного під вартою. Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна, а іншого більш м`якого покарання санкцією цієї статті КК України не передбачено.

У зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відсутність стримуючих факторів (неодружений, офіційно не працевлаштований), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а тому лише перебування останнього в слідчому ізоляторі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, 28.04.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України скеровано обвинувальний акт до Здолбунівського районного суду, який на даний час перебуває на судовому розгляді, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень. ОСОБА_4 займається злочинною діяльністю протягом тривалого часу, а вчинення злочинів є основним джерелом доходу для нього та вчинивши один злочин, будь-яких висновків для себе не робить. Вказаний фактор свідчить про те, що він перебуваючи на волі буде продовжувати злочинну діяльність. Також, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні з якими він є знайомий, а тому не виключається можливість незаконного впливу на них. Відсутність офіційного працевлаштування та постійних доходів дає підстави вважати про те, що грошові кошти на проживання ОСОБА_4 отримує шляхом вчинення злочинів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 12.06.2020 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу задоволення клопотання та просили застосувати домашній арешт.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні і надані стороною обвинувачення докази, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім злочинів передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 год. 00 хв. 10 травня 2020 року.

Постановою керівника Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_10 від 04.05.2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004855 від 08.08.2019 до 12 червня 2020 року.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на вагомість наявних доказів які вказують про підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, тяжкість злочину, який за кваліфікацією є тяжким, та передбачає покарання до 10 років позбавлення волі та конфіскацію майна, доказів того, що у підозрюваного є особи, які б перебували на його утриманні сторони кримінального провадження не надали, останній не працює, що у своїй сукупності вказує на існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Тому з врахуванням тяжкості інкрімінованних злочинів та існування вище наведених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що забезпечить кримінальне провадження лише запобіжний захід - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, те, що він не працює, його майновий стан, відсутність соціальних зв`язків, слід визначити розмір застави передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, про який просить сторона обвинувачення 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у разі внесення застави на підозрюваного, з урахуванням тяжкості та обставин злочину, слід покласти обов`язки передбачені ст.194 КПК України.

З урахуванням існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкості вчиненого злочину, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здолбунів Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 12.06.2020 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі Рівненський слідчий ізолятор - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Визначити розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 63 060 (шістдесят три тисячі шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: отримувач коштів ТУ ДСА України в Рівненській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN №UA9.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі та у спосіб визначений в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії цієї ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного панкту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави до 12.06.2020.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_11