Справа № 171/594/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2020 р. за № 0000208 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комунарськ, Луганської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

29.03.2016 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на 1 рік. 08.02.2017 ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області скасовано іспитовий строк 1 рік. 17.10.2017 звільнений на підставі ст.ст. 3, 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році» з Солонянської ВК № 21 в Дніпропетровській області,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01.04.2020 р. до суду з Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно з угодою про примирення від 31.03.2020 р. сторони дійшли згоди про те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Між сторонами досягнуто згоду на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди про примирення та розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просять затвердити вказану угоду про примирення, прокурор не заперечує проти затвердження даної угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд встановив, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 26.03.2020, приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , поруч з супермаркетом «АТБ». В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов до велосипеду марки «MIFA», що стояв на велосипедній стоянці, котра розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого ОСОБА_5 сів на велосипед марки «MIFA» срібного кольору, з синьою вилкою, жіночого типу, що належить ОСОБА_4 та поїхав з місця вчинення злочину у бік площі, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь, чим завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 на суму 1650 гривень.

Суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

При цьому, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав повністю, щиро розкаються в скоєному.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання ним своєї вини є цілком виправданим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, згідно з ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, тому укладання угоди між потерпілим та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.1, 3 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст. 471 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченим ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, в тому числі в частині узгодженого покарання, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувалася.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 31 березня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угодою про примирення покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт.

Речові докази по кримінальному провадженню: велосипед марки «MIFA» срібного кольору, жіночого типу залишити за належністю законному власнику, лазерний носій CD-R52x VIDEX 700МВ з відеозаписом слідчого експерименті від 31.03.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення відповідно до ч.3 ст. 394 КПК України

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною 5-7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1