ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1588/20 Справа № 176/422/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання щодо засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року відмовлено у задоволенні подання ДУ Жовтоводська виправна колонія №26, узгоджене заступником голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від подальшого покарання засудженого ОСОБА_5 .
Суд першої інстанції зазначив, що протягом останнього часу у поведінці засудженого відбулися позитивні зміни, останній має лише 4 заохочення за весь час відбування покарання, вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжкого злочину, на теперішній час жодним чином не доводить досягнення ним виправлення, що є підставою для умовно дострокового звільнення, а тому не можна дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.
В апеляції:
- засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування вказує, що рішення суду є незаконним та прийняте з порушенням норм кримінально-процесуального закону. Зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, що було порушено його право на захист, крім того, суд першої інстанції не навів обставин та не мотивував своє рішення за яких обставин йому було відмовлено в умовно - достроковому звільненні від відбування покарання.
Заслухавши, засудженого ОСОБА_5 , який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, вважає, що він виправився має право на умовно-дострокове звільнення, прокурора, який просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляції і наявність підстав для її задоволення.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до змісту ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Проте, суд першої інстанції, належним чином вказаних вимог закону не дотримався.
Так, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , суд першої інстанції, в повній мірі і належним чином не обґрунтував і не навів мотиви такого свого рішення, а лише зазначив, що протягом останнього часу у поведінці засудженого відбулися зміни, наявність у останнього лише 4 заохочення за весь час відбування покарання, вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжкого злочину, і на теперішній час жодним чином не доводить досягнення виправлення засудженого, що само по собі не дає достатньо підстав для висновку, що ОСОБА_5 не досяг виправлення.
Суд першої інстанції не з`ясував і не взяв до уваги наявність усіх вказаних вище в законі підстав і умов в їх сукупності.
Згідно наданих матеріалів, 22.09.2017 року ОСОБА_5 , засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області в частині призначеного покарання скасовано, та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Початок строку покарання 29.01.2018 року, кінець строку 29.01.2021 року.
Починаючи з 29.01.2018 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) Дніпропетровської області та відбув 2/3 частини строку покарання і має правові підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, має 4 заохочення, стягнень не має, що підтверджується наданою суду довідкою про заохочення та стягнення, а також витягами з наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засудженого ОСОБА_5 , що є в особовій справі останнього. Працевлаштований на виробництві в установі різноробочим БР 100 ливарне виробництво, залучається до робіт з благоустрою колонії, до суспільно корисної праці та робіт відноситься добре та відповідально, поставленні завдання виконує вчасно та якісно. Засуджений має виконавчі листи за вироком суду розмір яких складає - 11057,95 грн., на даний час останнім відшкодовано 768 грн. Останній цінить соціально корисні зв`язки, підтримує з рідними зв`язки шляхом листування, отримує передачі, провину у скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину за вчинений злочин.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що на даний час засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення, що свідчить про досягнення позитивних змін у поведінці останнього в період відбування покарання та за сукупністю наведених обставин є підставою для застосування до ОСОБА_5 умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою задовольнити подання ДУ Жовтоводська виправна колонія №26, узгоджене заступником голови спостережної комісії та звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового від подальшого покарання.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , задовольнити.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 , - скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ Жовтоводська виправна колонія №26, узгоджене заступником голови спостережної комісії та звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно - достроково від подальшого відбування покарання на 8 місяців 1 день.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4