Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/326/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_6 ,на ухвалу Знам`янськогоміськрайонного суду Кіровоградської області від 13.02.2020, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вербівка Шаргородського району Вінницької області, громадянину України, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20.11.2014 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а саме з 13.02.2020 до 12.04.2020 включно.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Знам`янськогоміськрайонного суду Кіровоградської області від 13.02.2020, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України.
Районний суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки за вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків і є ризиком його зникнення у разі перебування на волі. Будь-яких даних про можливість його проживання за адресою, яку назвав обвинувачений, він не надав.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованим, а посилання на наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є безпідставними.
Вказує на те, що суд при обранні міри запобіжного заходу не може ґрунтуватись тільки на тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та зазначає, що не має жодних підтверджень про його наміри переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також, звертає увагу на те, що районним судом не враховано того, що він має хронічне захворювання (бронхіальна астма), а в умовах слідчого ізолятора йому належне лікування надати не взмозі.
Тому, на переконання обвинуваченого, ухвала суду є необґрунтованою, а посилання суду на те, що до нього неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою є помилковим.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення обвинуваченим умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією ч.2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Також, судом враховано, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків. З урахуванням наведеного, а також існуванням на даний час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, а також дослідив належним чином матеріали кримінального провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне судове рішення.
Доводи, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не є суттєвими та не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування, а тому підстав для застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янськогоміськрайонного суду Кіровоградської області від 13.02.2020, якою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, а саме з 12 год. 50 хв. 13.02.2020 до 12 год. 50 хв. 12.04.2020 включно - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4