Провадження №1-кс/369/4021/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004226 від 05.09.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 05.09.2019 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 з метою порушення конституційного права громадянина України на недоторканість житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, та маючи умисел, спрямований на незаконне проникнення до чужого житла, а також до вчинення дій, що порушують його недоторканність, прибув до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

05.09.2019, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , за допомогою заздалегідь заготовленого інструменту, зламав вікно, в результаті чого отримав доступ до вищевказаного домоволодіння та проник до останнього.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 залишився у вказаному будинку. Так, 05.09.2019 приблизно о 13:15 год. власник вищевказаного будинку ОСОБА_6 , перебуваючи на території власного подвір`я побачив у будинку, що також знаходиться на подвір`ї, ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 побачивши даного чоловіка почав тікати з домоволодіння до якого проник, однак не зміг втекти, так як був затриманий власником даного будинку ОСОБА_6 .

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному громадянину недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, встановлено, що близько 02 год. 00 хв. 04.09.2019 (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поруч огородженого житлового будинку АДРЕСА_1 , перелізши через металевий паркан, проник до вищевказаної території, та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення лазні, що знаходиться поруч даного будинку, та шляхом ривка пошкодив раму дверей приміщення лазні, звідки таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_7 перфоратор марки «MakitaHR 2470».

Після чого ОСОБА_4 із місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме 04.09.2019 здав викрадений перфоратор марки «MakitaHR 2470» до ПТ «ЛОМБАРД «ФІНАНС» за адресою: м. Боярка, вул. Дежньова, 50/61, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 13.09.2019 на загальну суму 3243, 51грн.

05.09.2019 року слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004226 від 05.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.162 КК України, 13.09.2019 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченогоч. 1 ст. 162 КК України, а саме у в незаконному проникненні до житла, що порушує недоторканість житла громадян.

12.09.2019 року слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004362 від 12.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, 13.09.2019 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло.

25.09.2019 постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань матеріали кримінальних проваджень №0004226 від 05.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.162 КК України та №0004362 від 12.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України об`єднанні в одне кримінальне провадження, якому присвоєно номер №0004226.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайськ, Миколаївської області, українець, громадянин України, одружений, не працюючий, освіта повна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4-ох років позбавлення волі,-

Наявність обґрунтованих підозр ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, протоколамиогляду місця події, протоколами допиту свідківта іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінальнихправопорушеннь, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальнихправопорушеннь, передбаченихч.1 ст.162, ч. 3 ст. 185КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є злочинами середньої тяжкості та тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строкдо трьох років та покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має постійного місця роботи.

-підозрюваний ОСОБА_4 судимий ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2019 .

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, ОСОБА_9 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Тому слідчий просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайськ, Миколаївської області, українець, громадянин України, одружений, не працюючий, освіта повна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4-ох років позбавлення волі,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 діб.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний проти вимог клопотання заперечував, та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1,3,5 статті 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявністю у нього місця реєстрації та постійного зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , наявність судимості, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004226 від 05.09.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Первомайськ, Миколаївської області, українець, громадянин України, одружений, не працюючого, освіта повна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4-ох років позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , в межах строків досудового розслідування, а саме до 13 листопада 2019 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;
- не залишати місце проживання в період доби з 22:00 год. вечора до 06:00 год. ранку наступного дня, що за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, крім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, телефону;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій, а також потерпілою, свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 13 листопада 2019 року, включно в межах строків досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1