Справа № 626/554/20
Провадження № 1-кс/626/239/2020
УХВАЛА
Іменем України

27.04.2020 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Красноградського районного відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестовенька Красноградського району Харківської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України в рамках кримінального провадження № 0000109 від 03.03.2020 року,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Красноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Із клопотання слідує, що 02.03.2020 близько 04:00 годин ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , з прямим умислом, направленим на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном у відповідності до попереднього розробленого плану із розподілом ролей на автомобілі останнього прибули в с. Наталине, Красноградського району Харківської області, де зупинились неподалік магазину «Продукти», ПАОП "Промінь" розташованого за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Наталине вул. вул. І.Сенченка, 109-а, після чого ОСОБА_6 залишився чекати в автомобілі, а ОСОБА_7 , взявши із собою предмет, що має ознаки автоматичної стрілецької зброї та ззовні схожий на автомат Калашникова, пішов до вказаного магазину та увійшовши в його приміщення, почав демонструвати продавцю ОСОБА_8 вказаний предмет, при цьому висловлював погрози фізичної розправи, вбивства та вимоги передати йому кошти із каси магазину. Остання, внаслідок вчиненого стосовно неї раптового збройного нападу, жодного опору ОСОБА_7 не чинила, та останній самостійно взяв із каси та кишені жилету ОСОБА_8 гроші на загальну суму в 800 грн., після чого з викраденими грошима вибіг з магазину та направився в напрямку готелю «Лісний», розташованого по вул. І. Сенченка с. Наталине Красноградського району. У вказаному місці ОСОБА_6 на вищевказаному автомобілі зустрів ОСОБА_7 , після чого вони зникли з місця події та викраденим ОСОБА_7 майном, спільно розпорядились на власний розсуд.

Крім цього 03.03.2020, близько 02.40 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з прямим умислом, направленим на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, у відповідності до попередньо розробленого плану із розподілом ролей, на автомобілі, що перебував у фактичному володінні останнього марки «Peugeot», моделі «407», держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, де зупинились неподалік магазину «Наталі», розташованого за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Піщанка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 37, після чого ОСОБА_6 залишився чекати в автомобілі, а ОСОБА_7 , взявши із собою предмет, що має ознаки автоматичної зброї за типом автомату Калашникова, пішов до вказаного магазину та увійшовши в його приміщення, почав демонструвати продавцям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказаний предмет, при цьому висловлював погрози фізичної розправи та вимоги передати йому кошти із каси магазину. Після того, як зазначеним продавцям магазину вдалося втекти до підсобного приміщення, то ОСОБА_7 , не отримавши коштів від останніх, пішов до сусіднього відділу даного магазину, де самостійно з вітрини магазину взяв пляшку горілки марки «Первак» об`ємом1 дм3, після чого з викраденим майном з місця події зник та направився до ОСОБА_6 , спільно з яким розпорядився викраденим майном.

Крім цього 03.03.2020, близько 04.40 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з прямим умислом, направленим на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, у відповідності до попередньо розробленого плану, на автомобілі, що перебував у фактичному володінні останнього марки «Peugeot», моделі «407», держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули в с. Берестовенька Красноградського району Харківської області, де зупинились неподалік від домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_11 , після чого шляхом вільного доступу через незачинені двері проникли до житлового будинку, розташованого на території даного домоволодіння, де, демонструючи ОСОБА_11 , яка сама знаходилась в будинку, предмет з ознаками автоматичної зброї почали висловлювати на адресу останньої погрози фізичної розправи та вимоги передати їм гроші та інше цінне майно. На це ОСОБА_11 , яка зазнала нападу, побоюючись за власне життя, сказала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що за місцем її мешкання з цінного майна наявний лише ноутбук марки «ASUS», після чого останні, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, відкрито заволоділи даним ноутбуком та разом з ним зникли з місця події, після чого розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

03.03.2020 та 23.03.2020 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчий в клопотанні також зазначає, що обгрунтованість підозри у вчиненні даних злочинів ОСОБА_6 підтверджується матеріалами досудового розслідування, а саме:

- матеріалами відеозапису, з камер відео спостереження, встановлених в магазині «Наталі», на яких зображено особу, що вчинила розбійний напад, ззовні схожу на ОСОБА_7 ;

- матеріалами відеозапису з камер відеоспостереження, встановлених на перехресті вулиць Харківської та Полтавської м. Красноград, на яких зображено автомобіль, що перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 та який до моменту вчинення злочину на магазину «Наталі» та до моменту вчинення злочину стосовно ОСОБА_11 рухався на вказаному перехресті у відповідних напрямах;

- заявою ОСОБА_6 про вчинений злочин, в якій він зізнався у вчиненні злочинів спільно з ОСОБА_7 та повідомив про їх обставини;

- протоколом огляду місця події від 03.03.2020 огляд в с. Піщанка Красноградського району, де було виявлено взуття та одяг, в які був одягнений ОСОБА_7 під час вчинення злочину в магазині «Наталі», а також пляшку з-під горілки марки «Первак» об`ємом 1 дм3;

-протоколом огляду місця події від 03.03.2020 огляд в с. Берестовенька Красноградського району, де було виявлено та вилучено викрадений у ОСОБА_11 ноутбук;

-протоколом огляду місця події від 03.03.2020 огляд в с. Берестовенька Красноградського району, де було виявлено та вилучено предмет з ознаками вогнепальної зброї по типу автомата Калашникова;

-протоколом огляду місця події від 03.03.2020 огляд в с. Берестовенька Красноградського району, де було виявлено та вилучено одяг, в який були одягнені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час вчинення злочину стосовно ОСОБА_11 ;

- матеріалами відеозапису, з камер відео спостереження, встановлених в магазині «Продукти», на яких зображено особу, що вчинила розбійний напад, ззовні схожу на ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який в ході допиту зізнався у вчиненні інкримінованих йому злочинів;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , який в ході допиту зізнався у вчиненні інкримінованих йому злочинів;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , в ході якого останній на місцях розповів про обставини вчинених ним разом з ОСОБА_7 злочинів;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , в ході якого останній на місцях розповів про обставини вчинених ним разом з ОСОБА_6 злочинів.

Слідчий вважає, що встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали, а продовжують існувати і тому підозрюваний ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ст. 177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

- незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , Вобжу, а також потерпілу ОСОБА_11 (п. 3 ст. 177 КПК України), з тією метою, щоб вони не надавали викривальних показань стосовного нього.

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України), так як підозрюваний системно вчиняв особливо тяжкі злочини.

Слідчий також зазначає, що враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом продовження стосовно йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зміна на більш м`який запобіжний захід є недоцільним, оскільки не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було продовжено на 1 місяць, в зв`язку з тим, що через складність провадження в термін, передбачений п. 1 ч.2 ст. 219 КПК України, його закінчити було неможливо, оскільки хоча й стороною обвинувачення проведено достатньо об`ємний комплекс дій, направлений на збирання доказів по даному кримінальному провадженню, але все ж таки наявні процесуальні дії, які не завершені та мають важливе значення по даному кримінальному провадженню.

Так, станом на теперішній момент не отримано висновків судових молекулярно-генетичних експертиз, призначених з метою встановлення наявності клітин з ядрами з відповідним ДНК-профілем ОСОБА_7 або ОСОБА_6 на виявлених та вилучених ноутбуці потерпілої ОСОБА_11 , предметах одягу виявлених та вилучених поблизу з місцями вчинення злочинів в с. Берестовенька та с. Піщанка Красноградського району Харківської області. До цього часу відбувається проведення судово-токсикологічної експертизи з метою встановлення наявності в крові підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 алкоголю або наркотичних засобів та встановлення відповідно їх стану під час вчинення злочинів. Також до цього часу не отримано та не проаналізовано відомості від операторів мобільного зв`язку щодо вхідних та вихідних дзвінків з абонентських номерів мобільних телефонів, якими користувались ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час вчинення злочинів, не отримано даних від операторів мобільного зв`язку про абонентів, які користувались послугами мобільного зв`язку в місцях вчинення злочинів та поблизу них, дозвіл на що отримувався органом досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Красноградського районного суду про тимчасовий доступ до речей і документів. Також необхідно враховувати і той факт, що сторона захисту може надати свої докази, які сторона обвинувачення буде зобов`язана дослідити.

Таким чином, слідчий зазначає, що на даний час заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання під вартою ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який у разі визнання винним йому загрожує покарання на строк до 12 років, відсутність міцних соціальних сімейних зв`язків, постійного місця роботи не має та беручи до уваги те, що по вищевказаному кримінальному провадженню необхідно виконати ряд слідчих дій та оперативно -розшукових заходів і експертиз, слідчий і звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України орган досудового розслідування вважає за неможливе внесення застави оскільки підозрюваним у співучасті було вчинено злочини із погрозою застосування насильства.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, тому що залишаються ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтверджуються наданими до суду матеріалами клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_3 заперечувала проти продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила також обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його захисника, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою під час досудового розслідування, а саме:
1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені даного злочину за ч.3 ст.187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком до 12 років.

Вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що останній міцних соціальних зав`язків не має, оскільки не працює, не одружений, дітей не має, господарства не веде, тобто стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні, що може його спонукати до переховування від органів слідства та суду (п.1 ст.177 КПК України).

Крім того, суд вбачає певні ризики, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на ряд свідків та потерпілих.

Надані слідчим докази дають підстави вважати підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що продовжують існувати передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що слідчим повністю викладено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою не зменшилися та доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити та продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на потерпілих, свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

З огляду на вищезазначене та з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_6 вважаю за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Згідно зі ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 371, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУ НП України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 26 травня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя