Справа № 199/3613/20
ВИРОК
іменем України

2020 року червня місяця 22 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000427 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2020, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх і непрацездатних не маючого, не зареєстрованого, фактично проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст.1261 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , постійно мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , співмешканцем матері ОСОБА_6 , рідним дядьком ОСОБА_7 , з якими пов`язаний спільним побутом, починаючи з листопада 2019 року, маючи умисел направлений на вчинення домашнього насильства, систематично і наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчиняв домашнє насильство, тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, вході яких виказував словесні образи і погрози на адресу своєї матері ОСОБА_5 , указане завдало шкоди її психологічному здоров`ю та призвело до погіршення якості життя потерпілої.
Так, 05 листопада 2019 року, близько о 18.00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки, почав безпричинно, умисно погрожувати фізичною розправою та висловлював словесні образи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання.
Бажаючи захистити себе, а також припинити протиправні дії свого сина, з яким проживає спільно однією сім`єю, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.1732 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/211/20 від 29.01.2020, останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, ОСОБА_3 , 02 березня 2020 року, близько о 23.20 години перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, знову безпричинно почав висловлювати словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу ОСОБА_5 , чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знову склали протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 434843 за ч.2 ст.1732 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/1634/20 від 13.03.2020, ОСОБА_3 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень. Далі, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 05 березня 2020 року, близько о 23.20 години перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП, нехтуючи існуючими нормами поведінки в сім`ї, вкотре спровокував конфлікт, в ході якого безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу потерпілої, чим завдав емоційних страждань та шкоду психологічному здоров`ю останньої, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знов склали протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 434844 за ч.2 ст.1732 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/1635/20 від 13.03.2020 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.
Будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.1, ч.2 ст. 1732 КУпАП відносно своєї матері ОСОБА_5 , ОСОБА_3 протягом 2020 року, належних висновків для себе не зробив та продовжуючи проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , 07 квітня 2020 року приблизно о 22.00 годині, знаходячись за вищевказаною адресою, вкотре, безпричинно почав висловлюватись на адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою та погрожувати їй фізичною розправою.
Таким чином, внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 , завдано потерпілій ОСОБА_5 психологічних страждань, в результаті яких погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживань.
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, як такі що виразилися в умисному систематичному вчиненню психологічного насильства, щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 систематично, а саме: 05.11.2019, 02.03.2020, 05.03.2020, спровокував конфлікти, в ході яких безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу своєї матері ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, його мати вимушена викликати поліцію, однак внаслідок того, що його мати постійно вживає алкогольні напої. Тому він і продовжив свої неправомірні дії у 2020 році навіть після притягнення його судом до адміністративної відповідальності. При цьому, штрафи за постановами суду він не сплатив, адміністративний арешт не відбув.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини показами потерпілої ОСОБА_5 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона проживає у будинку АДРЕСА_1 разом із співмешканцем ОСОБА_6 , братом ОСОБА_7 , та зі своїм сином ОСОБА_5 , який систематично, на протязі декількох років та саме 05.11.2019, 02.03.2020, 05.03.2020 спровокував конфлікти, в ході яких безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на її адресу. У зв`язку з чим вона викликала працівників поліції. Навіть незважаючи на те, що сина суд притягнув до адміністративної відповідальності він все одного у 2020 році продовжив відносно неї неправомірні дії.
Крім вказаного, ОСОБА_5 пояснила, що її син на протязі довгого проміжку часу вживає наркотичні засоби, та на зауваження з цього приводу взагалі не реагує, внаслідок чого, на ґрунті моральних страждань та постійних стресів вона і почала вживати алкогольні напої.
Так, 13.03.2020 та 08.04.2020 року, до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину звернулася ОСОБА_5 , та просила вжити заходи до сина ОСОБА_3 , 14.10.2001 року, який мешкає разом із нею та вчиняє домашнє насильство.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2020, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він 05.11.2019 року близько 18-00 години перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, відносно своєї матері ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, на ОСОБА_3 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2020 ОСОБА_3 визнано в винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він повторно 02.03.2020 року близько 23-20 години за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, відносно своєї матері ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, на ОСОБА_3 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2020, ОСОБА_3 визнано в винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173 2 КУпАП що полягало у тім, що він повторно 02.03.2020 року близько 23-20 години за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, відносно своєї матері ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, на ОСОБА_3 , накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ст. 1261 КК України, як такі що виразилися в умисному систематичному вчиненню психологічного насильства, щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Навпаки ОСОБА_3 систематично вчиняв відносно своєї матері психологічне насильство, що призводило до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення. Соціальну характеристику особи становлять професія, фах, посада, ставлення до праці чи навчання, наявність державних та інших нагород, відзнак, почесних звань, наявність сім`ї, ставлення до інших членів суспільства, поведінка на роботі, в побуті, додержання вимог суспільного співжиття тощо. Соціальна спрямованість особи виражає коло її інтересів, потреб, світогляд, загальний культурний розвиток, сукупність принципів і мотивів поведінки. У правовому аспекті особу винного характеризує наявність ознак загального і спеціального суб`єкта, судимості, множинності вчинених ним злочинів тощо.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 , злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до невеликої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних, за місцем проживання скарг не надходило.

Призначаючи покарання суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин відносно своєї рідної матері, яка є значно фізично слабкішою, та не могла чинити опір своєму рідному сину, що вказує на зухвалу поведінку обвинуваченого та визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості.
Та обставина, що ОСОБА_3 навіть після прийняття відносно нього 29.01.2020, 13.03.2020, 13.03.2020 постанов Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 173 2 КУпАП та ч.2 ст. 173 2 КУпАП продовжив свої злочинні дії, свідчить про відсутність у обвинуваченого бажання як ставати на шлях виправлення, так і дотримуватися основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, потерпіла просила суворо не карати, обвинувачений також просив суворо не карати. Крім вказаного, суд враховує відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді обмеження волі в межах санкції ст. 1261 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та прийшов до висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Призначення ж покарання у виді громадських робіт або арешту, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_3 з 22.04.2020 перебуває у реабілітаційному центрі з приводу лікування від наркозалежності, повний курс реабілітації відповідно до Довідки ГО «Добре серце» від 26.05.2020 становить 12 місяців, а тому є вірогідність того, що покарання у виді громадських робіт ОСОБА_3 виконано не буде. Покарання ж у виді арешту, буде занадто суворим становити надмірний тягар для обвинуваченого та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ст. 1261 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 -Почтовик

22.06.2020