Справа № 298/175/16-к
Номер провадження 1-кс/298/33/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000113 від 07 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ФР Нігерія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин Нігерії,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Великоберезнянського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за №0000113 від 07 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Клопотання мотивує тим, що на початку квітня 2014 року громадянин Нігерії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , перебуваючи в м. Києві, вступив у злочинну змову із невстановленою особою, щодо організації незаконного переправлення через державний кордон груп нелегальних мігрантів. У відповідності до злочинної змови, до обов`язків ОСОБА_8 входило забезпечення таємного переховування отриманих від невстановленої особи груп нелегальних мігрантів у м. Києві, вжиття заходів та усунення перешкод щодо виявлення нелегальних мігрантів сторонніми особами, забезпечення їх необхідними продуктами харчування та передача їх іншим стороннім співучасникам злочину, для подальшої доставки нелегальних мігрантів на територію Закарпатської області, з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку. Надалі, усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний задум ОСОБА_8 не виявиться за можливе, останній втягнув до вчинення злочинів на каналі нелегальної міграції громадянина України ОСОБА_9 , до обов`язків якого входило безпосереднє доставлення груп нелегальних мігрантів з м. Києва на територію Закарпатської області та подальша передача нелегальних мігрантів іншим співучасникам злочину, з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку. 12 квітня 2014 року ОСОБА_8 зустрів та сформував м. Києві групу з 3-ох нелегальних мігрантів, до складу якої входили 2 громадяни Афганістану та громадянин Бангладеш, яких, того ж дня передав ОСОБА_9 , для подальшої доставки нелегальних мігрантів на територію Закарпатської області, з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку. Надалі, 12 квітня 2014 року ОСОБА_9 , діючи у відповідності до вказівок ОСОБА_8 , здійснив доставку на невстановленому наразі легковому автомобілі зазначеної групи нелегальних мігрантів на територію Закарпатської області, та в ніч із 12 на 13 квітня 2014 року передав їх невстановленим особам, з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку. 15 квітня 2014 року вказана група нелегальних мігрантів, після таємного утримання на території Закарпатської області, за участі невстановлених осіб, була незаконно переправлена через державний кордон України в районі 36-го прикордонного знаку лінії державного кордону України в Словацьку Республіку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташована на території сільської ради АДРЕСА_3 . В подальшому, ОСОБА_8 , маючи на меті продовжити свою злочинну діяльність на каналі нелегальної міграції, 27 квітня 2014 року отримав від невстановленої особи групу з 4-ох нелегальних мігрантів, до складу якої входили 4-ри особи з Афганістану. В період із 27 по 29 квітня 2014 року ОСОБА_8 , умисно, діючи на виконання попередньо укладеної з невстановленою особою злочинної домовленості, здійснив таємне утримання зазначеної групи нелегальних мігрантів в одній із квартир м. Києва, надаючи їм відповідні вказівки та поради щодо їх поведінки, з метою уникнення виявлення їх сторонніми особами та працівниками правоохоронних органів України, забезпечивши при цьому необхідними продуктами харчування. 29 квітня 2014 року ОСОБА_8 здійснив передачу вказаної групи нелегальних мігрантів ОСОБА_9 , який на виконання власної злочинної ролі по незаконному переправленню зазначеної групи нелегальних мігрантів через державний кордон України, з використанням автомобіля марки «Мітсубісі Галант», р.н. НОМЕР_1 , здійснив перевезення вказаних нелегальних мігрантів на околицю м. Києва. При цьому, ОСОБА_9 , не маючи на меті особисто здійснювати таємну доставку даної групи нелегальних мігрантів з м. Києва на територію Закарпатської області та подальшу їх передачу іншим співучасникам злочину, з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку, передав зазначених 4-ох громадян Афганістану попередньо втягненим у злочинну діяльність на каналі нелегальної міграції громадянину України ОСОБА_10 , до обов`язків кого входило, безпосередня доставка груп нелегальних мігрантів з м. Києва на територію Закарпатської області та подальша передача нелегальних мігрантів іншим співучасникам злочину, з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку. В подальшому, 29 квітня 2014 року ОСОБА_10 , діючи у відповідності до злочинних вказівок ОСОБА_9 , здійснив доставку на автомобілі марки «Форд Фокус», р.н. НОМЕР_2 зазначеної групи нелегальних мігрантів на територію Закарпатської області та в ніч із 29 на 30 квітня 2014 року передав їх невстановленим особам, з метою незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку. Близько 20 години 01 травня 2014 року, зазначена група нелегальних мігрантів була затримана в лісовому масиві на західній околиці с. Люта, Великоберезнянського району, в прикордонному контрольованому районі, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільно з прикордонним нарядом від мобільної прикордонної застави «Чоп» та мобільною групою від окремого відділу типу «С» ІНФОРМАЦІЯ_5 при супроводженні їх в напрямку державного кордону України зі Словацькою Республікою. В ході досудового розслідування у провадженні ОСОБА_8 неодноразово викликався до органу досудового розслідування, однак в призначені час та дати не з`являвся. 24 листопада 2015 року слідчим в ОВС 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_11 повідомлено громадянина Нігерії ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Згідно повідомлення державної прикордонної служби України, громадянин Нігерії ОСОБА_8 покинув територію України 05.08.2015 року літаком сполученням «Київ - Стамбул», з того часу на територію України не повертався, у зв`язку з чим його місцезнаходження невідоме. У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець ФР Нігерія, паспорт № НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин Нігерії. Вина ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. У діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.332 КК України. Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також, що підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_8 уродженець ФР Нігерія, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_8 може вплинути на свідків, так як більшість свідків є його знайомими, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, Враховуючи вищенаведене, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у такому.

Підозрюваний ОСОБА_8 проти заявленого клопотання не заперечив. Його захисник адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді нічного домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані слідчим матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу. Зокрема, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих слідчим матеріалів, 16 квітня 2014 року в ході прикордонно-представницької зустрічі зі співробітниками Прикордонної поліції Словацької Республіки на територію України було передано встановленим порядком 1 громадянина Бангладеш та 1 громадянина Афганістану, без документів, що посвідчують особу, які 15.04.2014 року були затримані Прикордонною Поліцією СР за порушення державного кордону з України в Словацьку Республіку на напрямку 36 прикордонного знаку (територія Костринської сільради), в 1 км від лінії державного кордону у складі групи з трьох осіб (зі слів 2 гр. Афганістану та 1 гр. Бангладеш), 1 громадянин Афганістану під час прикордонно-представницької зустрічі переданий не був. В результаті проведених фільтраційно-перевірочних заходів та опитування затриманих громадянина Бангладеш та громадянина Афганістану, офіцерами оперативно- розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що вказані іноземні громадяни незаконно перетнули державний кордон України зі Словацькою Республікою на напрямку 36 прикордонного знаку за сприяння групи невідомих осіб, в діях яких вбачаються ознаки вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 07 листопада 2014 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000113 від 20 жовтня 2019 року.

12 лютого 2020 року ОСОБА_8 у порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, за який він може понести покарання у виді позбавлення волі. Крім цього встановлено, що ОСОБА_8 офіційно на даний час ніде не працює, будь-яких матеріальних доходів не має, будь-яким майном не володіє.
Тому, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши в сукупності обставини справи, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам вчинити підозрюваним ОСОБА_8 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177, 178, 183 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 та п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя визначає підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави у сумі, що становить сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, у разі внесення застави на ОСОБА_8 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою у визначений ними час для проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Також, роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 15 год. 35 хв. 11 лютого 2020 року.
Визначити дату закінчення дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: 15 год. 35 хв. 11 квітня 2020 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою у визначений ними час для проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1