ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/571/20 Справа № 193/1633/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року про задоволення подання начальника ДУ Софіївська виправна колонія (№45) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрів, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, судимого:
- 19.07.2004 року Димитрівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
- 04.10.2011 року Димитрівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
- 27.04.2015 року Димитрівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
по даній справі засуджений:
- 24 листопада 2015 року Димитрівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

встановила:
Вказаною ухвалою задоволено подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45) та постановлено засудженого ОСОБА_6 звільнити умовно-достроково з місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання - 01 (один) рік 07 (сім) місяців 26 (двадцять шість) днів.
Рішення суду обґрунтовано тим, що на час звернення ОСОБА_6 відбув 2/3 строку призначеного покарання, непогашених у встановленому порядку стягнень не має, стягнення накладені в 2016 та 2017 році, в той же час після накладення стягнень до засудженого застосовано шість заохочень, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за станом здоров`я є інвалідом II групи, за власним бажанням, без оплати праці виконує роботи з благоустрою установи, позову не має. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що своїм ставленням до праці та поведінкою ОСОБА_6 довів своє виправлення, а тому до нього можливо застосувати вимоги ст. 81 КК України.
Прокурор не погодився з даним рішення суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та ухвалити нову рішення, яким відмовити в задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення
Посилається на те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення умисних корисних злочинів, за час відбування покарання в ДУ Софіївська виправна колонія № 45 характеризується негативно, має 6 заохочень та 2 стягнення, що не може свідчити про виправленого засудженого.
Вказує, що судом не з`ясовано, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_6 в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці.
Захисник ОСОБА_8 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Даних про поважність причин неявки суду не повідомив. Тому, з врахуванням думки засудженого та прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності захисника, відповідно до ст. 405 КПК України.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити.
Засуджений заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Із роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", видно, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.
Так, вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 24 листопада 2015 року ОСОБА_6 засуджено до 5 років 6 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 22 лютого 2016 року.
Кінець строку відбування покарання 22 серпня 2021 року.
За час перебування в Артемівській установі виконання покарань допускав порушення вимог режиму утримання, мав одна стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 21 квітня 2016 року відбував покарання в ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21). За час відбування покарання порушень вимог режиму не допускав, стягнень, заохочень не мав.
З 06 вересня 2016 року відбуває покарання в ДУ Софіївська виправна колонія (№45). За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується умов режиму, за станом здоров`я є інвалідом ІІ групи, за власним бажанням, без оплати праці виконує роботи з благоустрою установи, за що 6 разів був заохочений. Мав одне стягнення, яке погашено в установленому законом порядку.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки, адекватно реагує на критику в свою адресу. У стосунках з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин.
Згідно витягу з протоколу засідання комісії установи від 20.11.2019 року, та витягу з протоколу засідання спостережної комісії від 22.11.2019 року, засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення та заслуговую на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Враховуючи дані про особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці, розумінням щодо скоєного, довів своє виправлення.
Тому доводи прокурора про наявність попередніх судимостей у засудженого та відсутності оцінки участі засудженого в організаціях виховних заходів в установі, не можуть мати вирішального значення для визнання висновків суду першої інстанції про можливість умовно-дострокового звільнення.
Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року про задоволення подання начальника ДУ Софіївська виправна колонія (№45) та звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 01 (один) рік 07 (сім) місяців 26 (двадцять шість) днів залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4