Справа № 466/3079/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2020 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001169 від 23.04.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горішнє Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, востаннє 13.04.2020 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ст. 390-1 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_5 , 12.04.2020, приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав телевізор марки «LG» чорного кольору, вартістю 2600 грн., фен для сушки волосся марки «IDEN WELT», чорного кольору, вартістю 500 грн. та золоті сережки 585 проби, вагою 1,44 грами, вартістю 1500грн., після чого покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4600 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно 12.04.2020, приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрав телевізор марки «LG» чорного кольору, вартістю 2600 грн., фен для сушки волосся марки «IDEN WELT», чорного кольору, вартістю 500 грн. та золоті сережки 585 проби, вагою 1,44 грами, вартістю 1500грн., після чого покинув квартиру та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4600 грн. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла на адресу суду заява про розгляд справи без участі потерпілої.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочини у виді штрафу.

Речові докази по справі, а саме: телевізор марки «LG» чорного кольору, фен для сушки волосся марки «IDEN WELT», чорного кольору та золоті сережки 585 проби, які визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001169 від 23.04.2020 року та які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , слід повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень в дохід держави.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 13.04.2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 390-1 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном 1 рік - виконувати самостійно.

Речові докази по справі, а саме: телевізор марки «LG» чорного кольору, фен для сушки волосся марки «IDEN WELT», чорного кольору та золоті сережки 585 проби, які визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001169 від 23.04.2020 року та які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1