В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальні провадження № 0002657 від 24.11.2019 року, № 0000012 від 02.01.2020 року з обвинувальними актами за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.01.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 22.04.2013 року умовно-достроково звільнився з Жовтоводської ВК № 26, невідбутий строк - 7 місяців 11 днів;
-08.08.2013 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2011 та остаточно призначено до відбуття покарання 1 рік 3 місяці позбавлення волі. 23.06.2014 року звільнився з Солонянської ВК № 21 на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію»;
-22.07.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
-27.11.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.395 КК України, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.07.2015 та остаточно призначено до відбуття покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі. 05.04.2019 року звільнився з Солонянської ВК № 21 по відбуттю строку покарання;
-28.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст.15-ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15-ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурори Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 23 листопада 2019 року близько о 12 год. 42 хв. прийшов до магазину «Продукти-175» за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ватутіна, 66 А в Покровському районі, де, перебуваючи у відділі з продажу морепродуктів звернув увагу на банки з лососевою ікрою.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , приблизно о 12 год. 44 хв., перебуваючи у відділі з продажу морепродуктів вказаного магазину, діючи повторно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер, підійшов до прилавку, на полицях якого розташовані залізні банки з лососевою ікрою, звідки шляхом вільного доступу, таємно взяв 5 банок лососевої зернистої ікри торгової марки "Класичний посол" вагою 80 грам кожна, які належать ТОВ «АТБ-Маркет», загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1358 від 26.11.2019 становить 493 гривень, які сховав до лівої та правої зовнішніх кишень куртки, в яку був одягнений. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , не здійснивши розрахунку за товар, пройшов через касову зону та направився до виходу з приміщення магазину, намагаючись зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, проте, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі через те, що був зупинений та викритий співробітниками охорони магазину"Продукти-175" за касовою зоною магазину.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 намагався спричинити ТОВ «АТБ-Маркет» в особі магазину «Продукти-175» майнову шкоду на загальну суму 493 гривні, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1358 від 26.11.2019.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, 25 листопада 2019 року, приблизно о 16 годині, знаходячись на сходах, що розташовані на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшовши до раніше знайомої йому потерпілої ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив в останньої мобільний телефон марки «Нокіа 7230». бузкового кольору, імеі: НОМЕР_1 . заздалегідь знаючи, що не збирається його повертати.
Довіряючи обвинуваченому ОСОБА_3 та будучи переконаною у правдивості намірів та сумлінності дій останнього, потерпіла ОСОБА_6 передала обвинуваченому ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Нокіа 7230», бузкового кольору, імеі: НОМЕР_1 вартість, якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1405 від 10.01.2020 року становить 570 гривень.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, використавши майно, яким він заволодів шахрайським шляхом, на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 570 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих злочинах визнав в повному обсязі, суду пояснив обставини вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15-ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.2 ст. 185 КК України за ознаками: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, а також за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд відхиляє посилання сторони обвинувачення на наявність такої обтяжуючої покарання обставини як рецидив злочину, оскільки відповідно до ч.7 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих, а також позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із ізоляцією від суспільства з призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.15-ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України за сукупністю злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив два кримінальних правовопрушення до постановлення попереднього вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2019 року, яким його було засуджено до 2 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, суд вважає за можливе застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, призначивши обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів та звільнити обвинуваченого від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлений, витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, застосованого до обвинуваченого сплинув 28 січня 2020 року, питання про продовження його дії перед судом не ставилось.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15-ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 15-ч.2. ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки;
-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням за даним вироком, менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у вигляді двох років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 5 залізних банок лососевої зернистої ікри торгової марки "Класичний посол" - залишити у ТОВ «АТБ Маркет» за належністю, мобільний телефон марки «Нокіа 7230», бузкового кольору, імеі: НОМЕР_1 залишити у потерпілої ОСОБА_6 за належністю; CD-R диск марки "Videx" з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Продукти-175» - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1