Провадження №1-кп/748/56/20
Єдиний унікальний № 748/2082/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000118 від 21.04.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Благівка м. Ровеньки Луганської області, з вищою юридичною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Лисичанськ Луганської області, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

їх захисника - ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 будучи згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07 листопада 2015 року № 3 о/с призначеним на посаду начальника сектору Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, маючи спеціальне звання майор поліції, являвся керівником структурного підрозділу державного правоохоронного органу і таким чином згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

ОСОБА_6 перебуваючи згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07 листопада 2015 року № 3 о/с на посаді заступника начальника сектору Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, мав спеціальне звання капітан поліції, являвся заступником керівника структурного підрозділу державного правоохоронного органу і таким чином згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п. 2 примітки до ст. 368 КК України був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Усупереч вищевказаним вимогам ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» щодо необхідності забезпечення під час виконання покладених на поліцію завдань дотримання прав і свобод людини, на початку 2016 року, в точно невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, вступив у злочину змову із заступником начальника сектору Козелецького відділення поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 та узгодив з ним спільний злочинний умисел щодо заволодіння шляхом обману та неправомірного використання свого службового становища грошовими коштами водіїв транспортних засобів на автодорогах Козелецького району Чернігівської області та у подальшому 07.05.2016 спільно з ОСОБА_11 реалізував його.

Так, близько 05 год. 30 хв. 07.05.2016 ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 та старшим інспектором Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_12 , якому не було відомо про злочинний умисел ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , на службовому автомобілі ДПС марки «Деу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на ділянку автодороги М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», розташовану біля с. Єрків Козелецького району Чернігівської області, де під час здійснення нагляду за додержанням безпеки дорожнього руху близько 06 год. 10 хв. 07.05.2016 ОСОБА_12 був зупинений автомобіль марки «Опель Вектра», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 .

Після цього, ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_17 , реалізуючи їхній спільний раніше узгоджений між ними злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами водіїв транспортних засобів, діючи з корисливих мотивів згідно заздалегідь узгодженого з ОСОБА_17 розподілу функцій при вчинені протиправних дій, зловживаючи своїм службовим становищем та імітуючи використання приладу для перевірки водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння «Drager Alcotest 6810», серійний номер ARAM-3556, шляхом обману ввів в оману ОСОБА_15 щодо того, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та наявні достатні підстави для складення стосовно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що повністю не відповідало дійсності.

Після цього, продовжуючи діяти відповідно до раніше узгодженого з ОСОБА_11 плану злочинних дій, ОСОБА_10 , перебуваючи разом з ОСОБА_15 в салоні службового автомобіля ДПС марки «Деу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , достовірно знаючи про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_15 до адміністративної відповідальності, продовжуючи шляхом обману вводити його в оману, що такі підстави наявні, зловживаючи з корисливих мотивів своїм службовим становищем, повідомив ОСОБА_15 про необхідність надання йому та ОСОБА_18 неправомірної вигоди в сумі 4000 гривень за нескладання ними стосовно ОСОБА_15 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якого дана особа в дійсності не вчиняла.

У подальшому, близько 06 год. 15 хв. 07.05.2016, перебуваючи в салоні вищевказаного службового автомобіля ДПС на автодорозі М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі» біля с. Єрків Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати їхній спільний злочинний умисел щодо заволодіння шляхом обману чужим майном, одержав від ОСОБА_15 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, за нескладання стосовно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, грошові кошти в сумі 4000 грн., які були заздалегідь ідентифіковані та перед цим вручені ОСОБА_15 працівниками УСБУ в Чернігівській області, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_16 були викриті працівниками правоохоронних органів та у ОСОБА_13 вказані кошти були вилучені.

За таких обставин, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 виконали усі дії, які вважали необхідними для реалізації свого спільного умислу щодо заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_15 , але не змогли його реалізувати до кінця з причин, що не залежали від їх волі, а саме у зв`язку з тим, що отримані ними від ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 4000 грн. йому не належали, а були власністю Служби безпеки України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав та зазначив, що з 07.11.2015 по 07.05.2016 він працював у Козелецькому відділенні поліції начальником сектору. Головко та ОСОБА_19 не були в його секторі та йому не підпорядковувалися. Оскільки в той час проходила реформа органів поліції, то у відділенні був брак кадрів і на допомогу ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які здійснювали нагляд за додержанням правил дорожнього руху, за їх клопотанням, надавалися інші працівники. 06.05.2016 він заступив на чергування як відповідальний по Козелецькому відділенню поліції. До кола його обов`язків входила перевірка діяльності патрулів, які були на чергуванні. 07.05.2016 дізнався в черговій частині де несли службу ОСОБА_19 з напарником щоб перевірити його роботу. Від відділення поліції до місця де перебували ОСОБА_21 та ОСОБА_19 його підвіз знайомий на ім`я ОСОБА_22 більш точно назвати його не може. ОСОБА_21 та ОСОБА_19 перебували в с.Єрків біля автозаправки. Коли прибув на місце, він перевірив документацію, наявність зброї, орієнтування інші обставини несення служби. Потім він попросив ОСОБА_19 зупинити автомобіль щоб доїхати до відділення поліції. Тоді підбігли люди в цивільному одязі і почалося їх затримання. Їх поставили біля автомобіля та знімали на камеру, але камера періодично вимикалася слідчий ОСОБА_23 відводив у бік ОСОБА_19 та десь 20 хвилин розмовляв з ним. Також його і ОСОБА_6 відводили у бік та вмовляли діяти відповідним чином. Поняті ходили за кавою для слідчого та працівників внутрішньої безпеки. Пакети з вилученими речами не опечатувалися. Потім їх повезли до ОСОБА_24 . Всього за весь час перебування на посаді в Козелецькому відділенні поліції він з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 виїжджав десь двічі, а ОСОБА_6 десь тричі. Функціональні обов`язки йому чітко так і не були доведені, бланки протоколів йому не видавалися, але вони могли допомагати у їх складанні. ОСОБА_19 та ОСОБА_20 самі вирішували куди направлятися для нагляду за дотриманням правил дорожнього руху. Матеріали ДТП оформлялися ними в тому числі на трасі Київ Чернігів. Транспортний засіб він міг зупиняти лише для залучення понятого. Жезлів у них з ОСОБА_21 не було. Бабічева побачив уперше в суді. 07.05.2016 взагалі не бачив його. Також в той день в салоні службового автомобіля «ДЕУ» взагалі не перебував, ні з ким не розмовляв, «Драгер» не використовував, коштів від ОСОБА_25 не отримував. Вилучені у нього гроші були його особистими.

Обвинувачений ОСОБА_6 дав показання, що у листопаді 2015 року він був призначений заступником начальника сектору Козелецького відділення поліції. В той час проводилося реформування і відділення не було повністю укомплектоване працівниками. Рішення щодо комплектації секторів приймалося колегіально на розводі. Всі правопорушення на трасі Київ Чернігів оформлялися ОСОБА_26 ВП. 07.05.2016 його задіяли разом з ОСОБА_19 , оскільки ОСОБА_20 був на лікарняному. В той день його забрав ОСОБА_19 . Щодо місця куди вони поїдуть вирішив також ОСОБА_19 . Приїхали на трасу біля заправки на службовому автомобілі «ДЕУ». На місці ОСОБА_19 зупиняв автомобілі, а ОСОБА_6 його страхував. Близько 6 години приїхав ОСОБА_4 та здійснив перевірку несення служби. Потім під`їхали три автомобіля з яких вийшли люди та почали застосовувати щодо них силу. ОСОБА_19 відводили у бік та щось йому казали. Він просив адвоката та зателефонувати, але йому відмовили. Відеозапис переривався. Потім їх забрали в Чернігів та тривалий час не допускали адвоката. Грошей у ОСОБА_25 не вимагав, у зговір з ОСОБА_4 не вступав. З посадовими обов`язками його ніхто не знайомив, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 не були їх підлеглими. Він з ними виїжджав разів 2 чи 3, при цьому керували інспектори, а він лише допомагав. Бланки протоколів йому не видавалися. Жезлу в нього не було. «Драгер» в автомобілі був, але він ним не користувався. 07.05.2016 ОСОБА_25 не зупиняли, вперше він побачив його на суді.

Разом з тим, винуватість обвинувачених підтверджується іншими доказами дослідженими у провадженні, а їх показання спростовуються наступними доказами.

Свідок ОСОБА_27 дав показання, що він неодноразово їздив автодорогою Київ-Чернігів, де його неодноразово зупиняли працівники поліції. Через це він звернувся до Управління внутрішньої безпеки. Зупиняли його саме обвинувачені та просили неправомірну вигоду, але він не надав. У заяві зазначив прізвище ОСОБА_21 , бо чув його при спілкуванні.

Згідно з заявою ОСОБА_27 від 25 квітня 2016 року він повідомив про неправомірні дії інспектора патрульної служби Харченка, який на автодорозі Київ-Чернігів в районі смт.Козелець неодноразово зупиняв його і під різними приводами вимагав у нього гроші за порушення ПДР які той не вчиняв. ( т.1 а.п.197).

Свідок ОСОБА_28 дала показання, що у 2016 році постійно здійснювала ділові поїздки трасою Київ-Чернігів. Постійно стояв автомобіль ДПС світлого кольору і в тому місці її зупиняли та казали, що вона порушила правила дорожнього руху і пропонували дати гроші. Вона відмовлялася, але протоколи на неї не складали. Чи були це обвинувачені стверджувати не може. З цього приводу зверталася до СБУ та написала заяву.

Згідно з рапортом від 21 квітня 2016 року про виявлення кримінального правопорушення старшим о/у в ОВС 2 сектору відділу БКОЗ УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_29 повідомлено Заступника начальника Управління - начальника відділу БКОЗ УСБУ в Чернігівської області ОСОБА_30 про систематичне вимагання у ОСОБА_28 співробітниками Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області неправомірної вигоди за можливість уникнення відповідальності за вчинення порушень правил дорожнього руху, який в свою чергу, в цей же день 21.04.2016 про дані обставини повідомив заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_31 ( т.1 а.п.194, 192-193).

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні дав показання, що він був начальником Козелецького відділення поліції. ОСОБА_4 був начальником сектору превентивної діяльності, а ОСОБА_6 його заступником. Група ДАІ була неукомплектована були лише ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . На підсилення їм давали ще одного працівника поліції. Протоколи міг складати лише працівник ДАІ, їм же й видавалися бланки протоколів. Хто здійснював нагляд за автодорогою Київ- Чернігів точно не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні дав показання, що працював старшим інспектором по нагляду за безпекою дорожнього руху Козелецького ВП. ОСОБА_4 був начальником громадського блоку, а ОСОБА_6 його заступником. Вони були його керівниками. Ще з ним нагляд за дорожнім рухом здійснював ОСОБА_19 . Виїзди вони здійснювали за усними вказівками ОСОБА_34 чи ОСОБА_21 . На службовому автомобілі «ДЕУ Ланос» з номерним знаком НОМЕР_1 . Також вони виїжджали на трасу Київ Чернігів. Зупиняли водіїв, які порушували правила дорожнього руху. У кожного був свій жезл, ОСОБА_21 та ОСОБА_35 також зупиняли автомобілі. Іноді ОСОБА_21 та ОСОБА_35 окремо від нього спілкувалися з водіями. ОСОБА_35 та ОСОБА_21 телефонували йому звечора і казали їх забрати, до 8 години вони працювали і потім він завозив їх додому. На трасі Київ-Чернігів працівники ОСОБА_26 ВП могли оформлювати лише ДТП. Куди і хто буде їхати ОСОБА_35 та ОСОБА_21 визначали самі і казали хто буде їхати з ними він чи ОСОБА_19 . Бланки протоколів отримували лише ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Виїжджали завжди по троє.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання, що працював старшим інспектором поліції. Він з ОСОБА_20 відносились до блоку превенції. ОСОБА_4 був керівником сектору, а ОСОБА_6 його заступником. Були випадки, що спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виїжджали за їх усними вказівками. Напередодні ОСОБА_4 чи ОСОБА_6 телефонували і він чи ОСОБА_20 забирали їх з дому та їхали на вказане місце. Бланки протоколів отримував він. Були випадки, що ОСОБА_4 чи ОСОБА_6 спілкувалися з водіями без нього. Напередодні 07.05.2016 ОСОБА_4 чи ОСОБА_6 зателефонували йому і він зранку забрав їх, потім утрьох отримали зброю та виїхали в с.Єрків на службовому «ДЕУ Ланос» з номерами 0414. Він зупинив автомобіль у якому не горіла ліва фара та автомобіль виляв по дорозі. Вийшов водій і в його посвідченні була помітка про розшук інтерполом. Тоді їх покликав ОСОБА_4 . ОСОБА_12 почав перевіряти телефоном свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу по базі даних. В цей час водій вже не був у полі зору. Ознак сп`яніння у водія він не помітив. По базі даних обмежень виявлено не було, а ОСОБА_4 чи ОСОБА_6 сказали, що водій вже у своєму автомобілі. Потім він віддав водію документи і той поїхав. Коли він повертався до автомобіля, то підійшли люди в цивільному і почався обшук.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, що з обвинуваченими не знайомий. У 2016 році весною він звертався в Управління внутрішньої безпеки. Написав заяву, що його незаконно зупиняли та вимагали хабарі. За ОСОБА_36 в бік Києва його часто зупиняли 2-3 працівники поліції та вимагали гроші. 07.05.2016 працівники СБУ та УВБ в лісосмузі вручили йому гроші в сумі 4000 грн. При цьому були присутні 2 поняті. Переписали номери купюр. Також працівники поліції дали йому сорочку з якимись проводами і він її одягнув. Далі він поїхав і його зупинив працівник поліції. Він передав документи і його провели до автомобіля «Ланос». Капітан дав трубку дихнути показало щось наче 0,3. Сказали, що будуть складати протокол. Капітан, який давав «Драгер» закрив двері та сказав розмовляти з майором. Вся розмова відбулася з майором ОСОБА_4 . Він відправив за телефоном до автомобіля. Сказали що потрібно це питання якось вирішувати. Коли свідок повернувся, то боявся, що у нього відберуть права, і на телефоні написав суму спочатку 3000, а потім 4000 і на цьому домовилися. Потім він передав гроші, які йому дали працівники СБУ. Коли сів до свого автомобіля посвідчення водія та технічний паспорт йому приніс інспектор. Він поїхав далі по трасі там з нього зняли сорочку з проводами, а потім направили до медичної установи та перевіряли на стан сп`яніння. Обвинувачені раніше також вимагали у нього хабарі кілька разів і він давав. Повз поліцейських у той день він проїжджав один раз, зупинили його безпідставно. Чи горіла у нього фара не знає.

Відповідно до заяви від 25 квітня 2016 року ОСОБА_15 повідомив про неправомірні дії інспектора патрульної служби Харченка, який на автодорозі Київ-Чернігів в районі смт.Козелець неодноразово вимагав у нього неправомірну вигоду за порушення ПДР які він не вчиняв ( т.1 а.п.196).

За постановою прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_37 про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.04.2016 року, для отримання доказів злочинної діяльності працівників Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в частині вимагання та одержання неправомірної вигоди, доручено працівникам УСБУ в Чернігівській області в термін з 27.04.2016 по 30.05.2016, провести спеціальний слідчий експеримент шляхом огляду та вручення ОСОБА_15 коштів в сумі 4000 грн. для подальшої передачі одному з працівників Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області на трасі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, в якості неправомірної вигоди. В даній постанові зазначено, що при проведені спеціального слідчого експерименту використовувати кошти Управління СБУ в Чернігівській області (т.1 а.п.200-201).

Відповідно до протоколу огляду, помічення та вручення грошових коштів від 07.05.2016 р., поблизу населеного пункту Сираї Козелецького району, у присутності двох понятих - ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , було проведено огляд грошових коштів, що належать СБ України, в сумі 4000 грн, купюрами номіналом 200 грн загальною кількістю 20 штук, які вручені ОСОБА_15 для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання у нього неправомірної вигоди невстановленими співробітниками поліції, за можливість уникнення передбаченої чинним законодавством відповідальності за нібито порушення правил дорожнього руху. Даним протоколом зафіксовано огляд коштів в сумі 4 тис. грн., які належать СБ України, зазначено їх серійні номери (т. 1 а.п.207).

Захист вважає, що зазначений протокол є недопустимим доказом, оскільки при відкритті матеріалів стороні захисту був наданий протокол в якому дата постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину була зазначена «22.04.2016» машинописними цифрами, а дата доручення оперативному підрозділу не містила числа місяця та була зазначена так «__.04.2016». Натомість в доданому до матеріалів провадження протоколі дата постанови виправлена авторучкою на 27.04.2016, а в дату доручення авторучкою дописано число 27. Ці обставини на думку захисту свідчать про виготовлення постанови та доручення вже після складання протоколу, а також на те, що протокол, який міститься в матеріалах провадження захисту не був відкритий.

Проте, на думку суду немає підстав для визнання цього протоколу недопустимим доказом, оскільки він відкривався стороні захисту разом з матеріалами кримінального провадження при цьому жодних заперечень сторона захисту не висловлювала. Фотокопія протоколу надана захисником не доводить що автентичний протокол, який надавався при відкритті матеріалів, відповідає протоколу на цій фотокопії, оскільки об`єктивно перевірити це твердження захисту неможливо.

Поняті ОСОБА_40 , при допиті в судовому засіданні, та ОСОБА_41 , відповідно до відтвореного в судовому засіданні запису судового засідання з його допитом при першому судовому розгляді, повідомили, що ОСОБА_15 дійсно вручалися гроші та складався цей протокол. Про це ж зазначав і ОСОБА_15 під час його допиту.

За протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 10 травня 2016 року вбачається, що 07.05.2016 біля автозаправної станції в с.Єрків Козелецького району Чернігівської області спіробітниками Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було зупинено ОСОБА_15 , якому ОСОБА_6 , під час перевірки дозвільних документів на автотранспорт, повідомлено, що від нього чути запах спиртного та запропоновано сісти до службового автомобіля співробітників поліції. Знаходячись в службовому автомобілі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було запропоновано ОСОБА_15 здійснити алкотест за допомогою пристрію "Драгер", без документування результатів алкотесту. Після проведення алкотесту було виявлено, що нібито ОСОБА_15 перебуває в стані легкого алкогольного сп"яніння. Виявивши даний факт, ОСОБА_6 з документами ОСОБА_15 відійшов в сторону, а ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_15 , що якщо вони складуть на нього адміністративний протокол то останній сплатить значну суму штрафу та понесе значні витрати, пов`язані з поверненням водійського посвідчення та спитав, що ОСОБА_42 може запропонувати, надавши вказівку набрати певну суму на своєму мобільному телефоні. Бабичев набрав на телефоні 3000,00 грн. ОСОБА_35 повідомив, що цього замало та спитав скільки ОСОБА_42 має при собі. Бабичев повідомив, що має при собі 4000,00 грн. Забравши у ОСОБА_43 вказану суму, ОСОБА_35 повідомив, що він зателефонує щоб останнього не зупиняли до Чернігова та щоб він більше не порушував правил дорожнього руху. Потім ОСОБА_42 сів за кермо свого автомобіля та отримав від ОСОБА_6 документи на автомобіль. Додатком до даного протоколу є компакт-диск DVD+R "Artex" №2256 від 15.04.2016 ( т.1 а.п.244-245).

У протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 10 травня 2016 року, складеного на підставі постанови прокурора ОСОБА_37 про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.04.2016 року, зазначена аналогічна інформація, що і в протоколі про результати аудіо, відео контролю за особою від 10 травня 2016 року. Крім цього, зазначено, що у відповідності до п.3 ч.2 ст.99, п.1 ч.3 ст.104, 252 КПК України в ході процесуальної дії застосовувався спеціальний технічний засіб "Сафарі 1 №83014С". ( т.1 а.п.243).

Протокол огляду (дослідження) матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 10.06.2016, який складений слідчим ОСОБА_8 , згідно якого в ході перегляду відеозапису з оптичного носія (компакт-диск) DVD+R "Artex" №2256 від 15.04.2016 (що є додатком до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії -аудіо-відеоконтролю від 10.05.2016), встановлено та зафіксовано, як близько 06 год 11 хв. 07.05.2016 ОСОБА_42 був зупинений співробітником Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_44 , який перевірив у нього документи, після чого відбулася розмова між ОСОБА_45 та іншими працівниками Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області з приводу перебування ОСОБА_43 у стані алкогольного сп`яніння та необхідності складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. У ході розмови ОСОБА_35 узгодив з ОСОБА_45 суму грошових коштів, яку останній мав надати за нескладання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, після чого ОСОБА_35 отримав від ОСОБА_43 кошти в салоні службового автомобіля ДПС ( т.1 а.п.246-249).

Під час перегляду даного відеозапису в судовому засіданні встановлено, що зміст відеозапису відповідає зазначеному в цих протоколах.

Захист клопотав визнати ці докази недопустимими через кілька причин.

Так, захист посилався на відсутність протоколу вручення ОСОБА_15 технічних засобів, за допомогою яких він здійснював аудіо-, відеофіксацію своїх розмов з обвинуваченими та протоколу вилучення цих засобів. Також відсутнє підтвердження про залучення ОСОБА_15 до конфіденційного співробітництва та участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій. Крім цього захист зазначав, що долучений до протоколу компакт-диск не є оригінальним носієм на який фіксувався відеозапис, оскільки прилад, який надавався ОСОБА_15 менший за компакт-диск.

Проте, ці обставини не можуть бути підставою визнання доказів недопустимими, оскільки відповідно до постанови про проведення спеціального слідчого експерименту за участі ОСОБА_15 , той приймав участь у даному кримінальному провадженні без зміни справжніх анкетних даних, а тому його залучення до конфіденційного співробітництва під час досудового розслідування не передбачалося. Вручення ж та вилучення технічних засобів відноситься до методів проведення НСРД, які згідно з ч.1 ст.246 КПК України та п. 1.5 «Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні» не підлягають розголошенню. До того ж компакт-диск долучений до протоколу містить той же номер, що і зазначений в протоколі. З огляду на те, що технічні способи запису аудіо та відеозображень є різноманітними стверджувати, що відеозапис на доданому до протоколу компакт-диску не є оригіналом лише на тій підставі, що прилад який видавався ОСОБА_15 менший за компакт-диск, є безпідставним.

Також захист посилається на те, що ухвала слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 27.04.2016, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи шляхом спостереження та прослуховування за діями ОСОБА_15 та розмовами за місцем його проживання та в інших приміщеннях, транспортних засобах, інших місцях, що не є житловими чи іншими володіннями особи (т.1 а.п. 203, 204), не була відкрита стороні захисту після завершення досудового розслідування, а тому докази отримані на її підставі є недопустимими через порушення вимог ст.290 КПК України.

Вирішуючи зазначене питання, суд звертається до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 жовтня 2019 року (справа № 640/6847/15-к, провадження № 13-43кс19). В цій постанові зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд має детально вивчати ситуації, коли процесуальні документи щодо проведених НСРД не були повністю розкриті стороні захисту на етапі завершення досудового розслідування. За таких обставин поряд з перевіркою дотримання умов наданого дозволу на проведення НСРД суд повинен з`ясувати причини, які перешкодили прокурору відкрити їх на більш ранній стадії. Крім того, суд згідно з усталеною практикою ЄСПЛ повинен надати стороні захисту у змагальному процесі належні процесуальні гарантії для забезпечення можливості представити свої аргументи щодо їх допустимості та належності.

Велика Палата Верховного Суду акцентує увагу на тому, що сторона обвинувачення повинна вживати необхідних і достатніх заходів для розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД, з метою їх надання стороні захисту, і виконувати в такий спосіб вимоги щодо відкриття матеріалів іншій стороні відповідно до статті 290 КПК України.

Якщо сторона обвинувачення не вживала необхідних і своєчасних заходів, спрямованих на розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України.

Якщо відповідні процесуальні документи були отримані стороною обвинувачення після передачі обвинувального акта до суду, то вона зобов`язана здійснити їх відкриття згідно з частиною одинадцятою статті 290 КПК України.

Якщо процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (в тому числі ухвала слідчого судді) були надані суду під час судового розгляду і стороні захисту у змагальному процесі була забезпечена можливість довести перед судом свої аргументи щодо допустимості відомостей, отриманих у результаті НСРД, в сукупності із оцінкою правової підстави для проведення НСРД, то суд повинен оцінити отримані докази та вирішити питання про їх допустимість.

Якщо сторона обвинувачення вжила всіх необхідних та залежних від неї заходів, спрямованих на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, однак вони не були розсекречені до моменту передачі справи у суд з причин, що не залежали від волі або процесуальної поведінки прокурора, то в такому разі порушень вимог статті 290 КПК України з боку сторони обвинувачення немає. Суд має оцінити докази, отримані в результаті НСРД в комплексі із розсекреченими процесуальними документами, які стали підставою для їх проведення, та не повинен автоматично визнавати такі докази недопустимими.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що процесуальні документи про надання дозволу на проведення НСРД не є самостійним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Процесуальні ж документи, які стали підставою для проведення НСРД, не є документами у розумінні частини другої статті 99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних оперативними підрозділами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб.

Отже, процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД (в тому числі і відповідна ухвала слідчого судді) повинні досліджуватися судом під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

Згідно з повідомленням Голови Апеляційного суду Чернігівської області від 06.11.2017 (т.1 а.п.202) в цей же день на підставі рішення ЕК Апеляційного суду Чернігівської області, відповідно до акту №152 від 06.11.2017 скасовано гриф таємності з вищезазначеної ухвали слідчого судді.

Таким чином, реальна можливість відкрити зазначену ухвалу стороні захисту в порядку ч.11 ст.290 КПК України у сторони обвинувачення з`явилася з 09.11.2017, коли зазначений лист був отриманий Прокуратурою Чернігівської області.

Як видно з постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.04.2016 вона була розсекречена актом від 29.11.2017 (т.1 а.п.201 зворот)

Згідно з розпискою (т.1 а.п.205) постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.04.2016, повідомлення Апеляційного суду Чернігівської області та ухвала слідчого судді були відкриті стороні захисту 06.02.2018.

Докази щодо того які заходи сторона обвинувачення вживала до цього часу для розсекречення зазначених документів та, що перешкоджало їх розсекретити раніше, суду не надано. Також відсутні будь-які відомості, що свідчили б про неможливість відкриття цих матеріалів стороні захисту з листопада 2017 року аж до 06.02.2018, оскільки в цей період проводилися судові засідання за участю прокурора, обвинувачених та захисника.

У вищезазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначає, що принцип змагальності є наскрізним, і він не вичерпується реалізацією положень статті 290 КПК України. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду, саме суд у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності.

На етапі досудового розслідування сторони відповідно до статті 290 КПК України повинні розкрити всі докази, які є у їхньому розпорядженні. Однак оцінка належності, достовірності та допустимості кожного із доказів буде здійснюватися судом, який, аналізуючи кожен із доказів, повинен дослідити процесуальні документи (ухвали, постанови, клопотання тощо), що стали підставою для отримання будь-якого з доказів.

Відповідно до частини першої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Таким чином, докази у вигляді результатів НСРД повинні бути відкриті стороні захисту у порядку, визначеному статтею 290 КПК України. Однак процесуальні документи, в тому числі ухвали слідчого судді, про дозвіл на проведення НСРД у виключних випадках можуть бути надані й під час розгляду справи в суді.

Невідкриття таких процесуальних документів до моменту передачі кримінального провадження до суду не може бути безумовною підставою для визнання результатів НСРД недопустимими доказами. Якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення таких процесуальних документів і їх немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України

Якщо відповідні документи будуть надані суду, що розглядає кримінальне провадження, суд на основі оцінки доказів у їх сукупності, а також з урахуванням процесуальних підстав для проведення НСРД, та з урахуванням позицій сторін, в тому числі позиції сторони захисту, може прийняти рішення про їх допустимість.

У § 150 рішення у справі «Матановіч (Matanoviж) проти Хорватії» від 4 квітня 2017 року ЄСПЛ зазначив, що в контексті використання доказів, отриманих за допомогою спеціальних слідчих заходів, необхідно брати до уваги той факт, чи було дотримано право на захист. Зокрема, необхідно перевірити, чи отримав заявник можливість оскаржити достовірність доказів та протидіяти їх використанню.

Крім того, ЄСПЛ звернув увагу, що основним аспектом права на справедливий судовий розгляд є те, що кримінальне провадження, в тому числі елементи такого провадження, пов`язані з процедурою, повинні бути змагальними. Право на змагальність означає, що в кримінальному провадженні як стороні обвинувачення, так і стороні захисту повинна забезпечуватись можливість бути обізнаною про факт подання іншою стороною зауважень та коментувати подані зауваження та докази (рішення ЄСПЛ у справі «Брандштеттер (Brandstetter) проти Австрії», цит. вище, § 66- 67).

Таким чином, у кожному конкретному випадку розкриття стороні захисту процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення НСРД поза часовими межами, визначеними статтею 290 КПК України, необхідно встановити, що сторона захисту могла реалізувати своє право на розгляд справи у судовому засіданні з дотриманням принципу змагальності. Суд має забезпечити стороні захисту достатній час і реальну можливість ефективно здійснювати захист та наводити під час судового розгляду свої аргументи щодо допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

Підсумовуючи встановлені обставини щодо відкриття стороні захисту ухвали слідчого судді та постанови про проведення контролю за вчиненням злочину суд вважає, що ці процесуальні документи впливають на допустимість доказів отриманих внаслідок проведення НСРД. Ці документи зазначалися як підстави для проведення НСРД в протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 10.05.2016, в протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 10.05.2016, а ці протоколи відкривалися стороні захисту до завершення досудового розслідування. Жодних зауважень щодо безпідставності проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій сторона захисту під час досудового розслідування та при відкритті матеріалів не висловлювала. На час початку нового судового розгляду у даному кримінальному провадженні стороні захисту вже більше ніж півтора року були відкриті зазначені матеріали. З приводу цих документів захист зауважував лише, що постанова прокурора до СБУ не направлялася, оскільки не містить відповідних реквізитів, та була виготовлена «заднім числом».

Отже, враховуючи ці обставини у сукупності, суд вважає, що відкриття зазначених процесуальних документів під час судового розгляду не вплинуло негативно на дотримання принципу змагальності у даному кримінальному провадженні, оскільки сторона захисту мала достатньо часу та реальну можливість ефективно здійснювати захист та навести під час судового розгляду свої аргументи щодо допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

Таким чином, відсутні підстави для визнання результатів проведення НСРД недопустимими доказами і з цих підстав. Зауваження, що постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину та доручення на проведення НСРД не направлялися до СБУ та взагалі виготовлені «заднім числом», суд вважає безпідставними, оскільки відмітки про отримання таких документів не є обов`язковими, а на постанові міститься інформація про надання їй грифу секретності в день винесення.

Відповідно до протоколу обшуку від 07.05.2016 року слідчим ОСОБА_23 , за участю працівників УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_46 , ОСОБА_29 , працівників УВБ в Чернігівській області ДВБ НП України ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , у присутності понятих ОСОБА_39 , ОСОБА_38 , на автотрасі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі біля автозаправної станції "Саноіл" в с. Єрків Козелецького району Чернігівської області було проведено обшук службового автомобіля ДПС ДАІ МВС України в Чернігівській області д.р.з. НОМЕР_1 та трьох осіб в форменому одязі працівників поліції, які представились ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . На пропозицію видати незаконно отриманні кошти останні повідомили, що незаконно отриманих коштів у них не має, є лише власні заощадження, які добровільно видали разом з документами на посвідчення особи, зокрема, ОСОБА_4 добровільно видано кошти в кількості 20 купюр номіналом 200 грн кожна на загальну суму 4000 грн (номера та серії яких зазначені в протоколі обшуку). Заяв та зауважень від учасників слідчої дії не надходило (т.1 а.п. 211-216).

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні дав показання, що після того як ОСОБА_15 поїхав з наданими йому грошима, їм перетелефонували десь через 20 хвилин і вони всі поїхали на місце, яке було поруч. Там був автомобіль «Деу Ланос» і обвинувачені у форменому одязі. ОСОБА_4 на питання чи є у нього неправомірно отримані кошти сказав, що немає, а потім видав 4000 гривень. Хід огляду знімався на камеру, зауважень та скарг не надходило. Відеозапис зупинявся, але не надовго десь через 20 хвилин. ОСОБА_51 не є другом його сім`ї, а лише знайомий його батька.

Показання цього свідка суд вважає допустимим доказом, оскільки знайомство його батька з працівником УВБ ОСОБА_52 не є обставиною, що свідчить про упередженість цього свідка, з огляду на те, що показання свідок давав під присягою, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Згідно з записом показань свідка ОСОБА_38 наданих ним в судовому засіданні при першому судовому розгляді, той також підтвердив факт видачі ОСОБА_4 чотирьох тисяч гривень.

Показання свідка ОСОБА_38 дані ним під час першого судового розгляду, суд вважає також допустимим доказом, оскільки вони були дані з дотримання права на перехресний допит, а викликати цього свідка в судове засідання під час нового розгляду справи не було об`єктивної можливості через його виїзд закордон.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2016 року, було надано дозвіл на проведення обшуку ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_53 та огляд автомобіля "Ланос" д.р.з. НОМЕР_1 ( т.1 а.п.208-210). Таким чином слідчим суддею було здійснено перевірку законності проведення обшуку та констатовано, що він проведений з дотриманням вимог ст.233 КПК України та грошові кошти в сумі 4000 грн. вилучені у ОСОБА_4 законно.

Згідно протоколу огляду предметів від 25.05.2016, номери та серії грошових коштів, номіналом по 200 грн в кількості 20 штук, на загальну суму 4000 грн, вилучених у ОСОБА_4 в ході обшуку, ідентичні номерам та серіям купюр грошових коштів, які згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 07.05.2016 були вручені ОСОБА_15 співробітником УСБУ в Чернігівській області ( т.1 а.п. 217-218).

Згідно висновку експерта № 78 від 21.06.2018, в наданому на дослідження газоаналізаторі Drager Alcotest 6810, який був вилучений зі службового автомобіля марки "ДЕО Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 в ході обшуку 07.05.2016, зберігається інформація про 59 останніх тестів, дата останнього калібрування 05.05.2016, дата встановлена в пристрої 17.06.2016 10:29:58, що співпадає з часом на робочій станції експерта, інформації про тести проведені 07.05.2016 не виявлено, виявлено тест із значенням "0,33 ‰", який був проведений 13.07.2011 01:09 ( т.1 а.п.233-236).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 22.06.2016, слідчим ОСОБА_8 був проведений огляд приладу для тестування водіїв на стан алкогольного сп`яніння марки "Drager Alcotest 6810", серійний номер НОМЕР_3 , який був вилучений в ході обшуку 07.05.2016 зі службового автомобіля марки "ДЕО Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 та встановлено, що перший тест, інформація про який міститься в пам"яті приладу, проведено 18.02.2011 о 22 год. 01 хв., останній тест проведено 18.04.2016 о 07 год 36 хв.; інформація про тести, які б були проведені 07.05.2016 відсутня. У приладі міститься інформація про один тест, проведений 13.07.2011 об 01 год 09 хв. з результатом 0,33 ‰. Інші тести з таким же результатом відсутні.

Копією Свідоцтва про повірку вищевказаного приладу №12-01/1973, чинного до 05.05.2017 підтверджується, що його повірка була проведена 05.05.2016 (т.1 а.п. 241).

Згідно протоколу огляду автомобілів від 10 травня 2016, слідчим ОСОБА_8 , за участю старшого інспектора поліції Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_54 , під час огляду автомобіля марки "ДЕО Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено з салона автомобіля біля переднього пасажирського сидіння жезл працівника ДАІ (регульований жезл), біля задніх пасажирських сидінь - ще три жезла працівників ДАІ (регульовані жезли). При цьому ОСОБА_33 повідомив, що один жезл належить йому, інший - ОСОБА_12 , ще один - ОСОБА_4 , жезл, який має пошкодження - ОСОБА_6 ( т.1 а.п.222).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 25.05.2016, слідчим ОСОБА_8 , за участю старшого інспектора поліції Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_12 , було проведено огляд чотирьох регульованих жезлів працівників ДПС, які були виявлені та вилучені 10.05.2016 в ході огляду службового автомобіля ДПС марки "Деу Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 та встановлено, що один жезл має металеву ручку з чорною кнопкою, два інші - на своїх ручках мають кнопки червоного кольору, при натиснені на які увімкається світло в цих жезлах, чертвертий жезл - має пошкодження біля ручки, а саме тріщину довжиною 4 см по окружності, ручка якого замотана ізолентою, кнопки для увімкнення світла не має. ОСОБА_12 пояснив, що двома жезлами з червоними кнопками користуються при виконанні своїх службових обов"язків він та його колега ОСОБА_33 , інші два жезла знаходилися весь час у службовому автомобілі марки " Деу Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 , і ними користувалися ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ( т.1 а.п.223-224).

Висновком 1484 від 11.05.2016 лікаря Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, встановлено, що ОСОБА_15 тверезий, ознак сп`яніння не виявлено. Огляд ОСОБА_15 на стан алкогольного сп`яніння був проведений 07.05.2016 о 13 год. 20 хв. ( т.1 а.п.228).

Захист посилається, що даний огляд проведено в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, ця інструкція, згідно з п.2, застосовується для огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У даному випадку огляд проводився в рамках кримінального провадження, а тому зазначений висновок не може бути визнаний недопустимим доказом з цих підстав. До того ж свідок ОСОБА_55 в показаннях зазначив, що не помітив у ОСОБА_15 ознак сп`яніння.

Згідно Витягів з наказу №3 о/с від 07.11.2015 ( т.2 а.п.4-5), з 07 листопада 2015 року ОСОБА_4 призначено начальником сектору Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та присвоєно спеціальне звання майор поліції; а ОСОБА_6 призначено заступником начальника сектору Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та присвоєно спеціальне звання капітан поліції.

Функціональні обов`язки начальника сектору та заступника начальника сектору були затвердженні 20 квітня 2016 року, підпис ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про ознайомлення з функціональними обов`язками відсутній ( т.2 а.п.17-18).

Згідно довідки №3884 від 07.05.2016 посадові інструкції на співробітників відділу начальника та заступника Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відсутні ( т.2 а.п.140).

Відповідно до довідки Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області №3883 від 07.05.2016, станом на 07.05.2016 року на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі на цільові відпрацювання співробітники Козелецького ВП Ніжинського ВП не залучалися ( т.2 а.п.6).

Згідно витягу з Журналу №412 обліку інструктажів водіїв Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області від 15.05.2015, передрейсовий інструктаж був проведений з ОСОБА_12 06.05.2016 ( т.2 а.п.7).

Журналом обліку №5 виїздів і повернення транспортних засобів зафіксовано виїзд водія ОСОБА_12 на автомобілі "Ланос" д.н.з. НОМЕР_1 , 06.05.2016 о 08-00 год., про що свідчить його підпис, інформація про час його повернення - не зазначена. Наступний запис свідчить, що 07.05.2016 о 08-00 год. здійснив виїзд водій ОСОБА_56 ( т.2 а.п.8).

Як вбачається з Книги нарядів №12 від 01.01.2016 по Козелецькому ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, згідно з розстановкою нарядів на 06.05.2016 - ОСОБА_12 входив до основної слідчо-оперативної групи, мається запис про отримання ним зброї 06.05.2016 о 08-20 год. та прийняття від нього зброї - 07.05.2016 о 05 год 23 хв., до інших видів нарядів входили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідальним від керівництва значиться ОСОБА_4 , мається також запис про здійсненням ОСОБА_4 перевірки добових нарядів в цей день о 17-20 год та о 22-00 год. Згідно з розстановкою нарядів на 07.05.2016 - ОСОБА_12 входив до основної слідчо-оперативної групи, мається запис про отримання ним зброї 07.05.2016 о 05-30 год., до інших видів нарядів входили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , також мається запис про отримання ними зброї 07.05.2016 - Савченком о 05-32 год., ОСОБА_21 о 05-30 год. ( т.2 а.п. 9-13).

Згідно листа №1329/124/15/2016 від 23.06.2016 та доданого до нього Наказу №756 від 22.06.2016 "Про закріплення стаціонарних постів та автомобільних доріг за ротою ДПС ГУНП в Чернігівській області" - відрізок автодорога Київ-Чернігів в районі с.Єрків відноситься до території обслуговування роти ДПС ГУНП в Чернігівській області. Зазначену інформацію суд не приймає до уваги, оскільки вона надана на підставі документу, який виносився вже після 07.05.2016 ( т.2 а.п.27-29).

Аналізуючи досліджені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що показання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є їх захисною версією направленою на ухилення від відповідальності. Так, суперечить дослідженим доказам твердження обвинувачених, що ОСОБА_4 приїхав на місце вчинення злочину пізніше за ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , так як останній у своїх показаннях зазначив, що виїжджали вони утрьох та куди їхати йому сказали саме обвинувачені. Відповідно до записів про отримання зброї 07.05.2016 вони зброю отримували разом. Про попередню змову на отримання грошей від ОСОБА_15 шляхом обману між обвинуваченими свідчить злагодженість їх дій. Так, ОСОБА_6 одразу відмітив запах алкоголю від ОСОБА_15 (хоча його не помітив ОСОБА_19 ) та направив його в автомобіль, де перебував ОСОБА_4 .. Також ОСОБА_6 зімітував використання приладу «Драгер» та показав результат з пам`яті приладу. А ОСОБА_4 почав описувати негативні наслідки, які можуть настати для ОСОБА_15 у разі позбавлення його прав керування транспортним засобом. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не могли складати протокол про адміністративне правопорушення про що їм було достовірно відомо і чого вони не заперечують. Поряд з цим для ОСОБА_15 вони створювали видимість наявності таких повноважень.

Пояснення обвинувачених, що відеозапис НСРД було змонтовано, цей запис проведено іншого дня, на ньому немає ОСОБА_4 та той взагалі не перебував у автомобілі не відповідають іншим доказам у провадженні та взагалі нічим не підтверджені. Також відсутні будь-які дані стверджувати, що заявники у даному кримінальному провадженні, поняті та свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пов`язані з УВБ та діяли як агенти. Поведінка ОСОБА_15 при спілкуванні з обвинуваченими не носила характеру провокаційних дій, оскільки ініціатива при їх спілкуванні виходила від обвинувачених, які надавали ОСОБА_15 інструкції щодо того як йому потрібно діяти. Дослідженими доказами також спростовується твердження ОСОБА_4 , що вилучені у нього гроші є його власними коштами, оскільки їх номери співпадають з номерами у протоколі огляду та вручення грошових коштів від 07.05.2016, який визнаний судом допустимим доказом.

Відсутність потерпілого у даному кримінальному провадженні не свідчить про відсутність складу злочину в діях обвинувачених, оскільки їх умисел був направлений саме на заволодіння особистими коштами ОСОБА_15 та вони не були обізнані, що кошти, які їм передає ОСОБА_15 , належать СБУ.

Отже доведеним є, що обвинуваченні виконали усі дії, які вважали необхідними для реалізації свого спільного умислу щодо заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_15 , але не змогли його реалізувати до кінця з причин, що не залежали від їх волі, а саме у зв`язку з тим, що отримані ними від ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 4000 грн. йому не належали, а були власністю Служби безпеки України.

Заслухавши обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідивши докази у провадженні, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а їх дії кваліфікуються за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особи винних, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем роботи в Козелецькому ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області та за місцем проживання в смт.Козелець характеризувався позитивно, має сім`ю та утримує неповнолітню дитину. За досудовою доповіддю ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Також орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем роботи в Козелецькому ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області характеризувався позитивно та за місцем проживання в смт.Козелець, має сім`ю та утримує неповнолітню дитину. За досудовою доповіддю ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а небезпеки для суспільства оцінюється як низький. Також орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Враховуючи викладене, висновки органу пробації, те що обвинувачені після вчинення злочину нових правопорушень не вчиняли, їх сімейний стан, суд вважає достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів призначити їм покарання у виді штрафу в межах передбачених санкцією ч.2 ст.190 КК України в редакції на час вчинення злочину.

Процесуальні витрати у провадженні на залучення експертів у сумі 703 грн. 68 коп. необхідно стягнути з обвинувачених на користь держави по 351,84 грн. з кожного.

Речові докази: грошові кошти в сумі 4000 грн., купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 20 шт., що знаходяться на зберіганні в Чернігівському обласному управлінні ВАТ «Державний ощадний банк України» слід повернути Управлінню Служби Безпеки України в Чернігівській області; два регулювальні жезли працівників дорожньо-патрульної служби, прилад «Drager Alcotest 6810», які зберігаються у камері зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області необхідно повернути Козелецькому ВП Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області; компакт диск DVD+R "Artex" №2256 від 15.04.2016- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у вигляді застави в розмірі 70 мінімальних заробітних плат, що становить 101 500 грн., слід залишити до набрання вироком законної сили після чого скасувати, повернувши суму застави заставодавцю ОСОБА_57 .

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , у вигляді застави в розмірі 65 мінімальних заробітних плат, що становить 94 250 грн слід залишити до набрання вироком законної сили після чого скасувати, повернувши суму застави заставодавцю ОСОБА_58 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2016 року на квартиру АДРЕСА_5 , слід скасувати .

Арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме: на грошові кошти в сумі 502 грн., які передані на зберігання Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»; мобільний телефон марки «iPhonе» модель А1332, чорного кольору з сім-картою «Київстар», мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору з сім картою «Лайф», мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору з сім картою «МТС-Україна», диктофон «Panasonik RR-US590» чорного кольору в коричневому чохлі, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області слід скасувати, а зазначене майно повернути власнику.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: на автомобіль марки «ВАЗ-211540», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ; на грошові кошти в сумі 200 (двісті) євро, які передані на зберігання до Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»; мобільний телефон марки «іPhonе», ІМЕІ НОМЕР_5 , без сім-картки; мобільний телефон марки «Sаmsung» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 з сім-карткою «Лайф», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області слід скасувати, а зазначене майно повернути власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді штрафу розміром 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді штрафу розміром 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Процесуальні витрати у провадженні на залучення експертів у сумі 703 грн. 68 коп. стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь держави по 351,84 грн. з кожного.

Речові докази: грошові кошти в сумі 4000 грн., купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 20 шт., що знаходяться на зберіганні в Чернігівському обласному управлінні ВАТ «Державний ощадний банк України» - повернути Управлінню Служби Безпеки України в Чернігівській області; два регулювальні жезли працівників дорожньо-патрульної служби, прилад «Drager Alcotest 6810», які зберігаються у камері зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області, - повернути Козелецькому ВП Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області; компакт диск DVD+R "Artex" №2256 від 15.04.2016 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у вигляді застави в розмірі 70 мінімальних заробітних плат, що становить 101 500 грн., залишити до набрання вироком законної сили після чого скасувати, повернувши суму застави заставодавцю ОСОБА_57 .

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , у вигляді застави в розмірі 65 мінімальних заробітних плат, що становить 94 250 грн, - залишити до набрання вироком законної сили після чого скасувати, повернувши суму застави заставодавцю ОСОБА_58 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2016 року на квартиру АДРЕСА_5 , - скасувати .

Арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме: на грошові кошти в сумі 502 грн., які передані на зберігання Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»; мобільний телефон марки «iPhonе» модель А1332, чорного кольору з сім-картою «Київстар», мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору з сім картою «Лайф», мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору з сім картою «МТС-Україна», диктофон «Panasonik RR-US590» чорного кольору в коричневому чохлі, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області - скасувати, а зазначене майно повернути власнику.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 травня 2016 року на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: на автомобіль марки «ВАЗ-211540», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 ; на грошові кошти в сумі 200 (двісті) євро, які передані на зберігання до Чернігіського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України»; мобільний телефон марки «іPhonе», ІМЕІ НОМЕР_5 , без сім-картки; мобільний телефон марки «Sаmsung» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 з сім-карткою «Лайф», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області - скасувати, а зазначене майно повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1