У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000828.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 22.07.2020 р., із забороною йому в період часу з 21.00 год. до 06.00 год. залишати місце постійно проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням певних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі, застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не відповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, використовувати здобутий ним досвід під час проходження служби у правоохоронних органах, оскільки тривалий час там працює, має відповідні навички проведення оперативно-розшукових заходів, та з метою уникнення кримінальної відповідальності, спрямовуватиме вказані навички на знищення речей та документів, що матиме негативний вплив на хід досудового розслідування.
На даний час встановлюються інші потерпілі від протиправних діянь ОСОБА_6 , свідки, тривають експертизи. За рахунок займаних посад та реалізації своїх повноважень підозрюваний має стійкі постійні зв`язки з іншими структурними підрозділами ГУ НП в Одеській області, іншими правоохоронними органами, органами державної влади, місцевими жителями м. Одеси та Одеської області, що дає йому змогу впливати на неповнолітніх потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні з використанням цих зв`язків та здобутого в ході проходження в органах національної поліції досвіду.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000828, за фактом перевищення службових повноважень службовими особами Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що капітан поліції ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Хмельницького ВП, тобто являючись службовою особою правоохоронного органу, 08.09.2019 р., точний час встановити не представилось можливим, знаходячись у службовому кабінеті № 28 Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області по вул. Мечникова 53 в м. Одесі, нехтуючи покладеними на нього службовими обов`язками працівника правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, обурюючись з приводу самовільного залишення вихованками території комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації», розташованого по вул. Василя Стуса, 2-Б в м. Одесі, у ході спілкування з неповнолітніми вихованками Центру ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виказав на адресу останніх грубу нецензурну лайку, образив непристойними словами з приводу відношення до зайняття проституцією та вживання наркотичних засобів, тим самим умисно принизив їх честь і гідність. Продовжуючи свої протиправні дії, які явно виходили за межі наданих йому службових повноважень, не приймаючи до уваги і не прислуховуючись до усних пояснень дівчат з приводу самовільного залишення ними Центру, ОСОБА_6 застосував до останніх фізичне насильство у вигляді заподіяння декількох ударів долонями та кулаками по обличчю, плечам і ребрам ОСОБА_9 , а також декількох ударів долонями по обличчю та голові ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , тим самим завдавши їм фізичного болю і моральних страждань. Після вчинення перелічених протиправних дій стосовно неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , умисно принижуючи їх честь і гідність, взяв у руки ножиці та намагався відрізати дівчатам волосся, проте йому завадила це зробити вихователь Центру ОСОБА_11 , яка у цей момент зайшла до службового кабінету, внаслідок чого ОСОБА_6 припинив свої незаконні дії.
22.05.2020 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались насильством та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Слідчий Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 без визначення розміру застави. Клопотання мотивоване наявністю ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, врахувавши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, раніше не судимий, є громадянином України, має постійне місце проживання, де мешкає з батьками-пенсіонерами, неодружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий, не ухилявся від правоохоронних органів, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено, працює на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, позитивно характеризується за місцем роботи, інформація про зловживання наркотичними засобами чи алкоголем відсутня, прокурором та слідчим не доведено ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, можливого знищення, приховування чи спотворення будь-яких речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки з часу внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (27.10.2019 р.) до розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний не ухилявся від органу досудового розслідування, сумлінно прибув на вручення письмової підозри у вчиненні злочину, з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу, достовірних даних про те, що підозрюваний з того часу намагався вчинити дії, направлені на знищення доказів, або вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод досудовому розслідування, суду не представлено, разом з тим, існує ризик, незаконного впливу на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні, дійшов висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані висновку службового розслідування щодо порушень з боку інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_6 від 06.11.2019 р., наказу від 13.11.2019 р. № 2780 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, протоколів допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновку судово-психіатричних експертів № 204 свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, цілком забезпечить запобіганню спробам підозрюваного ОСОБА_6 незаконно впливати на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні, тобто у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Доводи прокурора про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховання чи спотворення будь-яких речей чи документів є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_6 буде ухилятись від органів досудового розслідування та суду, знищуватиме, приховуватиме чи спотворюватиме будь-які речі чи документи.
Окрім цього, апеляційний суд враховує і те, що прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не наведено фактів переховування від слідства та суду або знищення, приховання чи спотворення будь-яких речей чи документів у кримінальному провадженні, як після того, коли ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 22.05.2020 р., так і безпосередньо після застосування 27.05.2020 р. запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурором не наведено.
За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є безумовними підставами для скасування ухвали.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3