Справа № 203/4115/19
Провадження № 1-кс/0203/617/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2020 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні №0000750, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 квітня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання складене слідчим за погодженням з прокурором, про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 15 квітня 2020 року у проміжок часу з 06 години 33 хвилини до 07 години 52 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року, проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 .

Внаслідок проведення обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 10, а також блокнот темно-коричневого кольору з чорновими записами.

15 квітня 2020 року на підставі відповідної постанови слідчого цей мобільний телефон та блокнот визнано речовими доказами.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна слідчим також зазначено, що мобільний телефон iPhone 10, блокнот темно-коричневого кольору з чорновими записами, що вилучені в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , є речовими доказами, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані в якості доказів обставин, встановлення яких є необхідним для здійснення якісного, повного та всебічного кримінального провадження, тому, посилаючись на ст. 98, ч.1 та п.1 ч.2 ст .170 КПК України просив вжити заходів забезпечення кримінального провадження і накласти арешт на вказане майно.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання про арешт майна, просив задовольнити останнє з наведених в ньому підстав.

ОСОБА_4 , як власник вилучено в ході обшуку майна, проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що мобільний телефон він придбав з рук декілька місяців тому, і відповідно, не користувався ним у той період часу, про який йдеться в ухвалі про обшук, однак вилучення телефону позбавляє його можливості продовжити роботу у сфері зернового бізнесу, оскільки там містяться всі необхідні йому контакти. Також зазначив, що вилучений у нього блокнот не стосується кримінального провадження, оскільки містить виключно його робочі записи, проте зауважив, що накладення арешту на цей блокнот не спричинить такої шкоди, як неповернення йому телефону.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, власника майна, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , з метою відшукання та виявлення: вогнепальної зброї; аркушу паперу із текстом незаконних вимог відносно потерпілого ОСОБА_5 щодо передачі належного йому майна; мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів, карток пам`яті.

За даними протоколу обшуку від 15 квітня 2020 року, складеного за результатами проведеного обшуку квартири АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , виявлено і вилучено мобільний телефон iPhone 10, блокнот темно-коричневого кольору з чорновими записами.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.

За ознакою забезпечення збереження речових доказів відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешту підлягає вилучене в результаті обшуку майно, яке відповідає критеріям ст. 98 і ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Обшук за визначенням ст. 234 КПК України належить до слідчих дій, завдяки яким сторона обвинувачення в процесі доказування за ч. 2 ст. 91 цього Кодексу здійснює збирання доказів відповідно до ст. 92 КПК України, у зв`язку з чим за ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук встановлюються межі допустимого втручання стороною обвинувачення у право власності на житло і наявне в ньому майно в інтересах збирання доказів, для чого згідно п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України мають зазначатися речі, документи або особи, для виявлення яких проводиться обшук, інакше за ч.7 ст. 236 КПК України речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, належать згідно з ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України до тимчасово вилученого майна.

За ухвалою від 18 березня 2020 року слідчий суддя прямо надав дозвіл на проникнення до житла для відшукання мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів, через що телефон «Айфон 10» чорного та сірого кольору слідчим законно вилучений 15 квітня 2020 року в порядку виконання ухвали про дозвіл на обшук, і тимчасово вилученим майном на підставі ч. 7 ст. 236 КПК України не вважається.

Відповідно, вилучений телефон «Айфон 10», як речовий доказ, наданий стороні обвинувачення на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла, а тому згідно ч. 2 ст. 100 КПК України підлягає зберіганню у сторони обвинувачення, якій він наданий в порядку виконання судового рішення, внаслідок чого клопотання про його арешт не відповідає загальним правилам вжиття заходів забезпечення кримінального провадження за п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки завдання, для виконання якого слідчий клопотав про арешт цього майна, може бути виконане в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України для зберігання речових доказів стороною обвинувачення.

В свою чергу, накладення арешту додатково до вже встановлених обмежень, пов`язаних з наданням стороні обвинувачення на підставі ухвали про дозвіл на обшук відшуканого речового доказу, складатиме надмірне непропорційне втручання у право власності особи, і не може виправдовуватися лише посиланнями на абзац другий ч. 2 ст. 168 КПК України, які у логічному зв`язку з ст. 236 КПК України стосуються обшуку особи та огляду.

Натомість блокнот темно-коричневого кольору, прямий дозвіл на відшукання якого ухвалою слідчого судді від 18 березня 2020 року не надавався, має ознаки тимчасово вилученого майна за п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України та відповідає критеріям ч.1 ст. 98 КПК України, оскільки наявні в цьому блокноті записи, контакти, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому наявні підстави накладення на вказане майно арешту.

Зважаючи на викладене, клопотання слідчого про арешт майна підлягає частковому задоволенню, але ця ухвала не має наслідків за ч. 3 ст. 169 КПК України і не тягне за собою повернення вилученого телефону особі, у якої він вилучений.

Керуючись ст. ст. 26, 94, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні №0000750, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на блокнот темно-коричневого кольору з чорновими записами, вилучений 15 квітня 2020 року в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 та йому належить.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження о 09 год. 10 хв. 27 квітня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1