Справа № 183/1672/20
№ 1-кп/183/1087/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000337 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Мар`янівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

25 лютого 2020 року приблизно о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проходили біля будинку № 15 по вул. Декабристів м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачили ОСОБА_7 , яка знаходилась біля вказаного будинку з мобільним телефоном у правій руці з увімкненим ліхтарем та з сумкою у лівій руці. У цей момент у ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_7 , поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій спільний раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер протиправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшли до ОСОБА_7 , де ОСОБА_4 схопив її руками за тулуб, та вихопив шляхом ривку з її правої руки сумку, вартістю 396 гривень 00 копійок, в якій був гаманець вартістю 237 гривень 60 копійок, з грошовими коштами у сумі 4000 гривень 00 копійок. У цей момент ОСОБА_5 з лівої руки ОСОБА_7 шляхом ривку вихопив мобільний телефон марки «Huawei 520 lite», вартістю 4531 гривень 50 копійок, з сім картою мобільного оператора «МТС», вартістю 50 гривень.
Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, покинули місце вчинення злочину, в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 9215 гривень 10 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі показань відмовився з тих підстав, що не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті, йому доповнити нічого. У скоєному він щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі показань відмовився, зазначивши, що в обвинувальному акті все вірно зазначено, йому доповнити нічого. У скоєному він щиро кається, шкодує, що вчинив злочин.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України.
Також, суд приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи обвинувачених, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
Однак, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий,свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, а також суд враховує думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання. За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують його, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавленням волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Однак, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий,свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно. Тому, з урахуванням також думки потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують його, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавленням волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 653,76 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1100-20 від 13.03.2020 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК Українита призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК Українита призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Huawei Р20 lite», Imei-1: НОМЕР_1 , Imei-2: НОМЕР_2 , залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 653 гривень 00 копійок, а саме з кожного по 326 гривень 88 копійок, відповідно.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1