Справа № 442/2717/20
Провадження № 1-кп/442/241/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0000702 від 26.04.2020, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 28.10.2010 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 11.08.2011 Дрогобицьким міськрайонний судом Львівської області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 26.04.2020 о 20 год. 41 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні магазину ТзОВ ТВК „Львівхолод „Рукавичка, що в м. Дрогобичі на вул. Лесі Українки, 14, таємно викрав лікер 35% 0,5 л „Єгермейстер, чим завдав товариству з обмеженою відповідальністю ТВК „Львівхолод матеріальну шкоду на загальну суму 321 гривня 66 копійок.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, згідно з якими все як зазначив прокурор відповідає дійсності, він дуже жаліє за вчинене, просив суворо не карати.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, є корисливим, раніше ОСОБА_3 судимий за вчинення корисливих злочинів, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, посередньо характеризується за місцем реєстрації, має на утриманні малолітню дитину, суспільно-корисною працею не займається, крім того, суд враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючих обставин не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією статті, за якою суд визнав його винуватим, покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, але не в максимальній межі.
В той же час суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, за умови якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.04.2020 скасувати. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.04.2020 на речові докази: пляшку алкогольного напою Лікер 35% „Єгермейстер ємкістю 0,5 л та після набрання вироком законної сили повернути їх потерпілій юридичній особі ТзОВ ТВК „Львівхолод.
Речовий доказ: DVD диск з записом обставин вчинення крадіжки 26.04.2020 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1