Справа № 991/2798/20
Провадження1-кс/991/2882/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 розглянувши матеріали за скаргою підозрюваного ОСОБА_2 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_2 просить скасувати повідомлення про підозру останньому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України у кримінальному провадженні № 0003800 від 25.11.2017; зобов`язати детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 або інших детективів, які здійснюють досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, вчинити дії щодо виключення відповідних відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо набуття ОСОБА_2 статусу підозрюваного.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування чітко визначено ч. 1 ст. 303 КПК України.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 частина 1 ст.303 КПК України доповнена пунктом 10, відповідно до якого передбачена можливість оскарження на досудовому провадженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно з п. 4 § 2 Прикінцевих положень Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ норми п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п.7 §1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.
Дія нормативно-правового акту в часі починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце, що визначено ч. 1 ст. 58 Конституції України. Однак за положеннями ст. 58 Конституції України допускається зворотна дія законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч.1 ст. 5 КПК України, які регулюють дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якими процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. Однак, на відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть тоді, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя має право на підставі вищезазначеної процесуальної норми розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.
Зі змісту скарги встановлено, що Національним бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003800 від 25.11.2017.

24 січня 2020 року ОСОБА_2 у межах цього кримінального провадження вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, складене старшим детективом Національного бюро ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 .

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень 24.01.2020, однак відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0003800 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2017, тобто до 16.03.2018, тому положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру особі при зазначених обставинах застосовуватися не можуть.
Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_2 не підлягає оскарженню за положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, тому підстави для відкриття провадження за скаргою, відсутні.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_2 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1