№ 204/7850/19
№ 1-кп/204/330/20
УХВАЛА

17 лютого 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

Колегія суддів у складі трьох професійних суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001831 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аполлонівна Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України;

встановила:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, посилаючись на наявність ризиків, що були раніше визначені судом при застосуванні запобіжного заходу та до теперішнього часу не змінились.
Сторона захисту заперечувала щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, в зв`язку з недоведеністю заявлених прокурором ризиків та примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Потерпілий підтримав клопотання сторони захисту та просив змінити діючий запобіжний захід відносно обвинуваченого на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.
Вирішуючи клопотання сторін, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо скоєння заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).
Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи й судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення від 21.12.2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23.09.1998 року у справі «I.A. проти Франції», від 4.10.2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).
Суд вважає, що наразі прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України. Ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 чи свідка ОСОБА_9 вже не існує, оскільки останні надали суду покази, пояснили всі відомі обставини справи. Крім того, потерпілий не заперечує щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
Разом з тим, суд вважає доведеним існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилитись від суду. Оцінюючи у сукупності відносно обвинуваченого ОСОБА_8 всі обставини, зазначені в ч.1 ст.178 КПК України, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони захисту та змінити відносно ОСОБА_8 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який буде достатнім для запобігання визначеного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 331, 372 КПК України, колегія суддів,

постановила:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 60 днів, а саме до 15 квітня 2020 року.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, працівникам поліції негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_8 до зазначеного місця проживання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 строком до 15 квітня 2020 року наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .
Зобов`язати орган поліції негайно поставити на облік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.
Ухвала суду про зміну запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3