Дата документу 19.02.2020 Справа № 554/9517/19
Провадження № 1-кс/554/2152/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Луганськ, громадянина України, одруженого,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000185, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 92 від 20.09.2017 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаді номер обслуги мінометного взводу мінометної батареї механізованого батальйону, у військовому званні солдата, звільненого наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 12.09.2018 року № 82-РС з військової служби у запас.
Відповідно до вимог ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України 22.08.2018 року не з`явився на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .
22.08.2018 року, близько 08 години солдат ОСОБА_4 , усупереч вищевказаних вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , відсутній по 06.09.2018 року та проводив його на власний розсуд, не пов`язуючи з проходженням військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військової частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, 22.08.2018 року не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 , відсутній по 06.09.2018 та проводив його на власний розсуд, не пов`язуючи з проходженням військової служби.
08.10.2019 року у відповідності до ст.ст. 133, 276, 278 КПК України солдата ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
На підставі викладеного, посилаючись на наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання в розумні строки проведення досудового розслідування, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. В ході судового розгляду прокурор підтримав заявлене клопотання. Вказав, що факт ухилення був з 06.08.2018 року по 22.08.2018 року; підозра була вручена; ОСОБА_4 викликався до слідчого, але даних про це в матеріалах справи немає.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що він не переховувався, йому ніхто не дзвонив, він звільнився по контракту 20.09.2018 року.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. 2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. 3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. 4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Встановлено, що 08.10.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.10.2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , поза штатом, у військовому званні солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою приводу до Октябрського районного суду м. Полтави для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Затримана на підставі ухвали судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
18.02.2020 року ОСОБА_4 оголошено в розшук.

18.02.2020 року о 01 год. 35 хв. ОСОБА_4 було затримано на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави, справа № 554/9517/19.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою прокурор просить обрати до підозрюваного з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання в розумні строки проведення досудового розслідування.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, а також характер, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, актом службового розслідування, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , та іншими матеріалами в їх сукупності. Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Однак, як вбачається із матеріалів клопотання, слідчим здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407КК України. Відомості до ЄРДР за даними фактами внесено 26.11.2018 року.
Відповідно до п.4 §2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Вказаний закон набрав чинності 15.12.2017 року, а отже вищезазначені зміни введено в дію 15.03.2018 року.
Враховуючи те, що відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 26.11.2018 року, тобто після введення в дію змін згідно із законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року, у даному кримінальному провадженні необхідно застосовувати положення КПК в редакції вказаного Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.294 КПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 строк досудового розслідування може бути продовжений до шести місяців слідчим суддею.
Матеріали клопотання не містять постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, не містять постанови про зупинення досудового розслідування, якщо таке проводилось, крім того матеріали клопотання не містять ухвали слідчого судді про продовження строку досудового розслідування до 6-ти місяців.
Оскільки, строк досудового розслідування не є продовженим, поза межами строку досудового розслідування не може бути застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи.
На підставі викладеного, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Крім того, суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч.ч.5,6 ст.194 КПК України, оскільки з наведеного прокурором обґрунтування клопотання необхідність покладення таких не встановлена.
Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372,395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000185, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2018 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1