Ухвала

21 лютого 2020 року

м. Київ
справа № 640/18653/17
провадження № 51-543ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року,
встановив:
Захисник звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, згідно із вказаною статтею в касаційній скарзі, крім іншого, має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
У касаційній скарзі захисник оскаржені судові рішення просить змінити, з огляду

на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, перекваліфікувавши

дії засудженого за іншою статтею Кримінального кодексу України (далі-КК).
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили

чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України

про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону,

яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання,

ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла висновку, що в ній не наведено належного обґрунтування зазначеним доводам з урахуванням вимог статей 412-413 КПК.
Вказуючи на порушення апеляційним судом статей 370, 404 КПК, захисником

не конкретизовано, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з огляду на ст. 412 КПК, допустився суд апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , та не зазначено, які доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, та яким чином це вплинуло на законність та обґрунтованість судового рішення та було би безумовною підставою для зміни оскаржених судових рішень касаційним судом.
З касаційної скарги також вбачається, що захисник не погоджується з кваліфікацією дій засудженого внаслідок неналежної юридичної оцінки доказам судами першої та апеляційної інстанції, однак не наводить належного обґрунтування вказаним своїм доводам з урахуванням положень ст. 413 КПК.
Захисник вказує на неповноту судового розгляду а також на неправильну оцінку доказів судами, що, відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для зміни судових рішень судом касаційної інстанції а також не являється предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
В порушення вимог ч. 4 ст. 427 КПК захисник не долучив до касаційної скарги документів, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог ст. 50 цього кодексу.
Захисником ОСОБА_4 в підтвердження своїх повноважень, окрім копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю додано копію доручення,

з тексту якого вбачається що це доручення діє протягом строку затримання та/або тримання особи під вартою. Затримання особи та тримання її під вартою

є запобіжними заходами, що застосовуються з метою та на підставах, визначених

ст. 177 КПК на стадіях досудового розслідування та судового провадження. Відповідно до положень КПК, строк дії цього доручення сплив з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду, на підставі чого засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Окрім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано належним чином завірених копій оскаржуваних судових рішень.
Наявність вказаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3