Єдиний унікальний номер справи 333/1303/20
Номер провадження 1-кп/333/390/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2020 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта вища, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 січня 2020 року, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням до житла, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування двома особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що поблизу нього нікого не має, а також, вважаючи, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, в той час коли одна невстановлена особа залишилась поблизу будинку з метою ведення спостереження за прилеглою територію та у разі появи власників житла - подання сигналу, а ОСОБА_5 разом із іншою невстановленою особою попрямували до приміщення квартири АДРЕСА_4 . Підійшовши до вхідних дверей зазначеної квартири ОСОБА_5 за допомогою раніше знайдених ключів, шляхом їх підбору відчинив вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , тим самим проник до неї разом із невстановленою особою, де перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири таємно викрали наступне майно: грошові кошти у сумі 3000 польських злотих, що відповідно дно курсу НБУ на момент вчинення кримінального правопорушення становлять 19750 грн.; ноутбук «Lenobo» в корпусі чорного кольору, вартістю 8000 грн.; грошові кошти у сумі 30000 грн.; нетбук «Аsus» вартістю 2000 грн.; планшет «Іраd Аіr» в корпусі сірого кольору вартістю 7000 грн.; мобільний телефон «Ірhоnе 7» в корпусі чорного кольору вартістю 5000 грн.; мобільний телефон «Ірhоnе 5» в корпусі сірого кольору, вартістю 2000 грн.; бездротові навушники «Аіr Роds» білого кольору вартістю 1500 грн., а всього на загальну суму 75250 грн. , що належить потерпілій ОСОБА_4 .

З місця вчинення злочину ОСОБА_5 разом із двома невстановленими в ході досудового розслідування особами зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

У результаті злочинних дій ОСОБА_5 та двох невстановлених в ході досудового розслідування осіб, потерпілій ОСОБА_4 спричинено майнову шкоду на суму 75250 грн.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та пояснив що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 24 січня 2020 року, в денний час доби, він з двома незнайомими йому чоловіками знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , де один чоловік залишився поблизу будинку з метою ведення спостереження за прилеглою територію та у разі появи власників житла - подання сигналу, а він разом із іншим чоловіком попрямували до приміщення квартири АДРЕСА_4 . Підійшовши до вхідних дверей зазначеної квартири він за допомогою раніше знайдених ключів, шляхом їх підбору відчинив вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , звідки викрали грошові кошти та оргтехніку. У скоєному щиросердечно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.3 ч.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
При ухваленні вироку відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерела права.
Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Вину у його вчиненні ОСОБА_5 визнав повністю, розкаявся. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який на цей час на обліках у психіатричному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Відповідно до інших даних, що характеризують особу винного, він раніше не судимий, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, думку потерпілої ОСОБА_4 яка просить суд суворо не карати обвинуваченого та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, дані про його особу, відсутність у обвинуваченого судимості, щире каяття обвинуваченого, його позитивну поведінку після вчинення злочину (не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, суду), думку потерпілого, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин які пом`якшують покарання, та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Судом розглянуто заявлений цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 75250 грн., спричиненої викраденням майна.
Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ст.1177 ЦК України, шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 75250грн., підлягає задоволенню, оскільки є законним і обґрунтованим, та документально підтвердженим.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримі нальному провадженні складають

785грн. 05коп. за залучення експертів на проведення судової криміналістичної експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертиз №1-95 від 17 лютого 2020 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, ч.3 ст.349, 366-368,371,373-374,376,395 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 75250 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової криміналістичної експертизи в розмірі 785,05грн.

Речові докази: змиви, циліндровий замок із ключем до нього які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 лютого 2020 року на: паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий 19 травня 2005 року Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; довідку ІПН на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення про проходження спеціального навчання з питань пожежної безпеки на ім`я ОСОБА_7 ; посвідчення № 5, видане 31 грудня 2001 року ЗАТ «АвтоЗАЗ-ДЕУ» на ім`я ОСОБА_8 ; закордонний паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 12.08.2014 на ім`я ОСОБА_9 ; картка «Приватбанк» № НОМЕР_3 ; три аркуша формату А-4 з копією сторінок паспорту та ІПН, та повернути вказані речі за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя ОСОБА_1