Справа №630/172/20 Провадження №1-кп/630/22/20
В И Р О К

Іменем України

08 квітня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області обвинувальний акт та угоду про примирення в рамках кримінального провадження №0000100 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

вс т а н о в и в:

ОСОБА_5 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин.

ОСОБА_5 21 лютого 2020 року близько 23 год. 40 хв., проходячи по вул. Залізничній, 39 а в м. Люботин, помітив біля будинку припаркований легковий автомобіль ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_1 , яким на законних підставах користується ОСОБА_4 , після чого, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, відкрив водійські двері вказаного автомобіля, які на той час не були замкнені, де незаконно, тобто без дозволу власника, демонтував з передньої консолі автомобіля магнітолу ТМ «CSW -1901 В» в корпусі чорного кольору, вартістю 413,95 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 відкрив капот вказаного автомобіля, зняв клеми з акумулятора ТМ «VOLT» 6 ст0-60АЗ (1) 12 В 480А (EN) 60 Ач, вартістю 979,20 грн., який належав потерпілому ОСОБА_4 та незаконно, тобто без дозволу власника, вийняв його із автомобіля, таким чином викравши.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1393,15 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 25 березня 2020 року була укладена угода про примирення за змістом якої вони погодились, що обвинувачений зобов`язується під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення.

В угоді про примирення обвинувачений та потерпілий, у зв`язку з відсутністю у потерпілого претензій матеріального та морального характеру, погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 1ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладання угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України, та просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між ним та обвинуваченим і проти призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, що підтвердили у судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілого та обвинуваченого від 25 березня 2020 року слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,471 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. Міра покарання, яка узгоджена сторонами,є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Претензії матеріального та морального характеру у потерплого відсутні. Обвинувачений раніше не судимий, у вчиненому розкаявся.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.473,474 КПК України.

З пояснень сторін угоди в судовому засіданні встановлено, що вони добровільно уклали угоду про примирення.

Враховуючи викладене, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін та учасників кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами угоди міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.А саме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 314, 374,474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду при примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Процесуальні витрати за виконання товарознавчої експертизи № 5219 від 12 березня 2020 року в сумі 817,20 гривень стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави.

Речові докази по справі - автомобільний акумулятор в корпусі чорного кольору ТМ «VOLT» 6ст-60АЗ (1) 12В 480А (EN) 60Ач, авто магнітолу марки CSW- 1901, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 - вважати повернутими власнику.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором, обвинуваченим, потерпілим з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області .

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя(підпис) ОСОБА_1