ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6589/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/57/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
власника майна - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2019 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001182 від 10.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190, частиною 2 статті 204 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2019 клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області юрист 1 класу ОСОБА_8 про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на вилучене майно під час проведення обшуку магазину з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , у якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_6 , перелік якого вказаний в ухвалі.
Місцем зберігання арештованого майна визначено прокуратуру Харківської області за адресою: м. Харків, вул. Б. Хмельницького, буд. 4.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2019 про арешт майна ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001182 і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що прокурором під час розгляду клопотання про арешт майна жодним чином не доведено, що майно має значення для забезпечення кримінального провадження, оскільки це майно не відповідає критеріям статті 98 КПК України, так як вилучене у ОСОБА_6 майно, окрім 87 пакетів з тютюном для куріння кальяну марки INDIGO, жодним чином не пов`язане із діяльністю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (діяльність яких стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР та проведення обшуків).

Інше майно жодного відношення до матеріалів провадження не має.

На час розгляду клопотання судові експертизи з метою дослідження вилученого майна не призначені, жодні слідчі дії з майном не проведені. Зазначене питання слідчим суддею не взято до уваги.

Крім того, до клопотання про арешт майна прокурором не надано жодного документу, який би підтверджував тези у клопотанні щодо проведення негласних слідчих дій стосовно осіб у кримінальному провадженні та здобуття доказів, що свідчать про незаконну діяльність зазначених осіб.

Документи, що вказували на факт збуту вилученого майна стороною обвинувачення не надано.

Крім того, у протоколі обшуку вказано на те, що на всіх виявлених пачках тютюну для куріння кальяну немає марок акцизного податку.

Проте, на підтвердження цих доводів, фото або відеоматеріали з обшуку до клопотання про арешт майна не долучено, судом це питання не досліджувалось.

Також, слідчим суддею в ухвалі вказано, що товар, який було виявлено у ОСОБА_6 , не відповідає вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та підлягає вилученню.
Разом з цим, слід зазначити, що перелік тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну віднесених до підакцизних товарів і відповідні коди товару (продукції) згідно УКТЗЕД, визначені у статті 215 Податкового кодексу України.
Згідно з Приміткою до підпозицій товарної групи 24 УКТ ЗЕД підпозиції 2403 11 термін «тютюн для кальяна» означає тютюн, призначений для куріння за допомогою кальяна, що складається із суміші тютюну та гліцерину, вмістом або без вмісту ароматичних масел і екстрактів, меляси або цукру, яка має або не має фруктового аромату. Проте продукти, що не містять тютюн, призначені для куріння за допомогою кальяна, виключаються з цієї підпозиції.
При цьому, суміш для куріння кальяну DALI - 72 пачки; та Chabacco-5 пачок, на які накладено арешт, не містять тютюну, вони вироблені з чаю, про що міститься маркування на упаковках, а тому вказаний товар не підлягає вилученню. Це питання слідчим суддею залишено поза увагою.
Окрім цього, правові підстави об`єднання проваджень, передбачених за частиною 3 статті 190 КК України та частиною 2 статті 204 КК України, не обґрунтовано (відсутня постанова про об`єднання). У зв`язку з чим, не вбачається можливим встановити зв`язок між цими провадженнями.
У провадженні порушено вимоги статті 216 КПК України щодо підслідності, оскільки злочини, передбачені частиною 2 статті 204 КК України повинні розслідуватись слідчими органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства (провадження розслідується СВ Новобаварського ГУ НП).
В окремих випадках прокурор у провадженні може змінити підслідність, проте під час ухвалення рішення слідчим суддею не перевірено наявність або відсутність відповідної постанови прокурора.
Окремим питанням зазначав, що речі, вилучені в ході проведення обшуку, описані неналежно, що дає можливість його підміни, втрати, тощо. Наприклад, планшет Ipad, білого кольору, описаний без зазначення серійного номеру.
Крім того, вважає, що стосовно осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Станом на 29.11.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримав процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні, а тому його майно арештованим в рамках зазначеного провадження не може бути.
Заслухавши доповідь судді, власника майна ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її у повному обсязі, дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення речових доказів на май но будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя вважав, що стороною обвинувачення доведено, що зазначене у клопотанні прокурора майно має значення до забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Слідчий суддя прийшов до висновку, що без накладення арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
З таким висновком слідчого судді погоджується суд апеляційної інстанції.
Як вбачається з наданих до клопотання прокурора про арешт майна матеріалів, у провадженні СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0001182 від 10.07.2019 за фактом реалізації невстановленими особами недоброякісних тютюнових виробів для куріння кальяну під виглядом відомих торгових марок, зокрема, через мережу Інтернет, та заволодіння таким чином шляхом обману грошовими коштами мешканців міста Харкова у великих розмірах за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, а також за фактом незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів - тютюну для куріння кальяну за відсутності марок акцизного податку за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , вул. Кондукторська, 36, м. Харків, а також за фактом зберігання з метою збуту та збуту - у магазині з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено факти, які свідчать про заволодіння грошовими коштами мешканців міста Харкова шляхом реалізації тютюну для куріння кальяну неналежної якості, який не відповідає вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
У рамках досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2019 прокуратурою області 20.11.2019 спільно з ОУ ГУ ДФС у Харківській області проведено обшук приміщення магазину з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_6 та інші особи, які на даний час встановлюються, під час якого виявлено та вилучено майно, перелік якого міститься у клопотанні прокурора про арешт майна.
Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 21.11.2019 вищевказане майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна слідчим суддею дотримано вимоги статей 170-173 КПК України, зокрема з`ясовано усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна, які передбачені статтею 167 КПК України, або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою збереження речових доказів клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вилученого у ОСОБА_6 майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.
Колегія суддів вважає, що на виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 КПК України.
Доводи, на які посилається адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі, були предметом розгляду слідчим суддею та їм надана належна правова оцінка, з якою також погоджується й суд апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого майна під час проведення обшуку магазину з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , у якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_6 , є законним та обґрунтованим, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо накладення арешту на вилучене майно за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2019 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: