Провадження № 1-кс/761/130/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001888 від 15.02.2018,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, маючого сина -2013 р.н., зі слів працюючого, як фізична особа підприємець, зі слів зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч.3 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

у провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0001888 від 15.02.2018 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч.3 ст.190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001888 від 15.02.2018 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч.3 ст.190 КК України.
22.09.2018 ОСОБА_4 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 190 КК України, а 25.09.2018 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 190 КК України.
Аргументованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 190 КК України, повністю доведена та підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом одночасного допиту осіб, висновками експертів № 8-4/2041 від 17.11.2017 та №8-4/733 від 03.05.2018; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

01.10.2018 досудове розслідування в кримінальному провадженні було зупинено та оголошено ОСОБА_4 в розшук.

21.10.2019 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

19.03.2020 підозрюваного ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського району м. Києва та доставлено до суду.

На даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з метою запобігання вказаними ризикам, порушено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів у ньому наведених.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши про те, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не ґрунтується на матеріалах клопотання, тобто, є необґрунтованою, останній не набув статусу підозрюваного у передбаченому процесуальним законом порядку. Ризики можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного наведені формально. Крім того, зауважили, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, працює, має постійне місце проживання, на його утриманні перебувають батько пенсійного віку та дві малолітні дитини. Також вважають, що в даному випадку наявні цивільно-правові відносини. Просили відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисників, при цьому, зазначив, що йому не було відомо про його розшук органом досудового розслідування, він не переховувався, був на зв`язку. Крім того, батько йому не повідомляв про вручення останньому будь-яких документів співробітниками правоохоронного органу.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши думки сторін кримінального провадження, приходжу до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001888 від 15.02.2017за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 190 КК України, стосовно ОСОБА_4 .

22.09.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 190 КК України.
25.09.2018 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 190 КК України.
01.10.2018 досудове розслідування в кримінальному провадженні було зупинено та оголошено ОСОБА_4 в розшук.

21.10.2019 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва повторно надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

19.03.2020 підозрюваного ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва та доставлено до суду.

Вивчивши матеріали, які долучені до клопотання на обґрунтування обґрунтованості підозри ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що в цих матеріалах містяться дані, які можуть свідчити про наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_4 з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями.

Разом із тим, наявність чи відсутність у даному випадку складу кримінальних правопорушень має встановлюватись та детально перевірятись, як органом досудового розслідування, так і судом під час судового розгляду кримінального провадження, та не є предметом розгляду в ході вирішення питання про застосування запобіжного заходу, а тому, твердження сторони захисту про наявність цивільно-правових зобов`язань між ОСОБА_4 та потерпілими, не заслуговують на увагу.

Більше того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

А тому, беручи до уваги наведе вище, слідчий суддя вважає, що характер інкримінованих діянь та їх тяжкість виправдовує необхідність здійснення подальшого розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу не може бути забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 та запобігання спробам настання ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Отже, відповідно до ст. 178 КПК України слідчим суддею враховується вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч.3 ст.190 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, в яких він підозрюється, його вік та стан здоров`я, які не унеможливлюють перебування підозрюваного під вартою, сімейний та матеріальний стан, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що в сукупності є підставами для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчим суддею, враховується, що в ході розгляду клопотання не здобуто даних, які б давали підстави для висновку про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 та наявність у нього постійного місця проживання.

Обставин, які б давали можливість застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, про який просить прокурор, слідчий суддя при розгляді клопотання не встановив.

Наявними в розпорядженні слідчого судді матеріалами встановлено, що ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного в розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України, у зв`язку з чим, доводи з даного приводу сторони захисту не заслуговують на увагу.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 на які послався прокурор у клопотанні та під час судового засідання, слідчий суддя враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованих діянь.

На думку сторони обвинувачення, існують ризики щодо: переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено ризик можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , пов`язаної з ухиленням від явок до органу досудового розслідування для участі у слідчих та процесуальних діях, з огляду на наступне.

Будучи допитаним 15.09.2017 в якості свідка, ОСОБА_4 повідомив своє останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 190 КК України, від 22.09.2018 було вручено батьку ОСОБА_4 ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_15 повідомив, що його син ОСОБА_4 не проживає за вказаною адресою, а проживає в м. Одесі, однак точна адреса йому не відома.

25.09.2018 за зазначеною адресою ОСОБА_15 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190; ч. 3 ст. 190 КК України.

Після цього, 01.10.2018 у зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_4 не було встановлено, останнього оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001888 від 15.02.2017.

При цьому, беручи до уваги доводи сторони захисту про перебування на утриманні ОСОБА_4 його батька ОСОБА_15 , слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 був обізнаний про повідомлення його про підозру.

Таким чином, наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру згідно зі ст. ст. 276 279 КПК України, переховувався від органу досудового розслідування та відповідно може вживати заходи для переховування від суду, що фактично є ризиком визначеним п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Аналізуючи питання наявності інших ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні середньої тяжкості та тяжкому злочинах, а також, оскільки в ході досудового розслідування не проведено усі необхідні слідчі дії, в тому числі, не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, тому ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, при цьому, враховуючи, що у відповідності до ст. 23; ч.4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому при перебуванні підозрюваного на свободі не можна буде запобігти ризикам здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, що фактично є ризиком визначеним п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом із тим, слідчий суддя вважає не доведеним існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, тобто ризиків визначеного п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, посилання на наявність таких ризиків у клопотанні не конкретизовано, що свідчить про їх необґрунтованість та голослівність.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання, оскільки в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя в силу положень ч. 3 ст. 183 КПК України вважає необхідним визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги обставини кримінального провадження, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу, розмір матеріальної шкоди, завдання якої інкримінується підозрюваному, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 , який зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України у випадку внесення застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно у великих розмірах, кількість епізодів злочинної діяльності вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку необхідно визначити заставу в розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, в 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 315300 гривень з метою гарантування виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Крім того, у разі внесення застави, для запобігання встановлених судом ризиків, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, до прокурора, слідчого судді та в суд, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомляти посадовій особі чи органу, який здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку; не відлучатися за межі міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду; утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі потерпілих та свідків в межах даного кримінального провадження; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України або на в`їзд в Україну.

Одночасно слід зауважити, що при виготовленні повторного тексту даної ухвали було виявлено описку у її резолютивній частині стосовно покладеного на підозрюваного обов`язку, передбаченого ч.5 ст.194 КПК України, а саме - утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі свідка та підозрюваного в межах даного кримінального провадження, тоді як, слідчим суддею, встановлено обов`язок утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі потерпілих та свідків в межах даного кримінального провадження.

Дана описка підлягає виправленню в порядку ст.379 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 379 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по07 травня 2020 року включно.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою встановити 07 травня 2020 року включно.
Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 315300 (триста п`ятнадцять триста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р UA 1012089; Призначення платежу: застава за ОСОБА_4 згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2020 по справі 761/41265/19, провадження 1-кс/761/130/2020, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від .. (дата та № квитанції).

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, до прокурора, слідчого судді та в суд, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомляти посадовій особі чи органу, який здійснив виклик;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не відлучатися за межі міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі потерпілих та свідків в межах даного кримінального провадження;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України або на в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок ТУДСАУ в місті Києві, повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Державної Установи «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа Державної Установи «Київський слідчий ізолятор», негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти і повідомити усно та письмово слідчого, прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1