ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/4/20 Справа № 176/2812/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000982, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краснокам`янська Читінської області Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: квартира АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, в останнє: вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене із прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 15 лютого 2020 року включно, з покладенням на нього відповідних обовязків, передбачених ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме здійснення підозрюваним впливу на свідків, слідчий суддя вважав недоведеним. Враховуючи особу підозрюваного, який неодноразово раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, з метою не допущення ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважав необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтовування зазначив, що ОСОБА_6 офіційно не одружений та не має місця роботи, раніше неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини, має не зняту та не погашену судимість, повторно вчинив умисний, корисливий злочин проти чужої власності у короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, тобто з 02 квітня 2019 року, де відбував покарання за вироком Жовтоводського міського суду за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, фактично проживає за місцем своєї реєстрації, після звільнення ніде працевлаштований не був, офіційних джерел доходу не мав, що на думку прокурора свідчить про можливість підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності, ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Також прокурор зазначив, що не можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 , який просив відмовити в задоволенні апеляції прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

Перевіряючи доведеність обґрунтованості підозри, колегія суддів, вважає висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри законним і обґрунтованим та таким, що відповідає встановленим судом першої інстанції обставинам, які свідчать про вказане.
Так, встановлено, що 12 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000982, відомості якого внесені до ЄРДР 18 листопада 2019 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Додані до клопотання слідчого і перевірені судом докази, зокрема, протоколи допиту потерпілого, свідків, протоколи огляду місця події, протоколи огляду предметів, висновки товарознавчої експертизи, безсумнівно вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення ним інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.185 КК України.
Перевіряючи доведеність наявності заявлених в клопотанні ризиків, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність ризику щодо незаконного впливу на свідків, оскільки доказів цього не надано і не доведено прокурором ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції.
Перевіряючи доводи щодо наявності інших ризиків, колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_6 є особою неодноразово судимою, офіційно не працює, характеризується за місцем проживання негативно, що свідчить про наявність ризиків, а саме ймовірність його переховування від органу досудового розслідування та вчинення підозрюваними нового злочину.
За висновком слідчого судді, для запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.
Такий висновок в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
За ствердженнями підозрюваного він добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не заперечує, завжди з`являється на виклики слідчого, приймає участь в слідчих процесуальних діях, що не заперечується прокурором та матеріалами клопотання. Також встановлено, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину, дружину, постійне місце проживання, що свідчить про наявність соціальних зв`язків підозрюваного.
За наведених обставин, доводи прокурора в апеляції на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними і надуманими і такими, що спростовуються матеріалами доданими до клопотання.
Сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваного злочину, та наявність у підозрюваного судимостей, як на це посилається прокурор в апеляції, не є виключною і достатньою обставиною для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_6 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурором ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду не наведено досить переконливих обставин і доводів щодо недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання визначеним судом ризикам.
Таким чином, відмова в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування до нього більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і зокрема правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає законною і обґрунтованою відмову в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді під вартою і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги прокурора з наведених в ній мотивів необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року, у кримінальному провадженні № 0000982 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4