ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002393 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08 серпня 2019 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат по справі.

Як встановлено судом, 18 вересня 2018 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Pull and Bear» в ТРЦ «Мост Сіті Центр» по вул.Глінки, 2 в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Pull and Bear Україна», а саме:

- штани в кількості 1 шт., вартістю 999,00 грн., спричинивши тим самим матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

18 вересня 2018 року близько о 17 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Bershka» в ТРЦ «Мост Сіті Центр» по вул. Глінки, 2 в м. Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Бершка Україна», а саме:

- куртку в кількості 1 шт., вартістю 1799,00 грн., спричинивши тим самим матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно, намагався залишити місце вчинення злочину, проте виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий за межами касової зони з викраденим майном працівниками охорони магазину.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити та вважати обвинуваченого засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року, більш суворим за цим вироком остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 зобов`язати: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В іншій частині оскаржуваний вирок прокурор просив залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилався на те, що призначаючи покарання обвинуваченому судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, що суперечить його точному змісту, то вони, на думку колегії судді, заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за збою зміну судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Так, за змістом ч. 1 ст. 65 КК України та роз`яснень, які містяться у абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Однак, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_7 та призначаючи йому покарання вищевказаних положень судом першої інстанції дотримано не було, та призначено обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі, що призвело до правильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту і що відповідно до положень ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Так, з огляду на те, що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, колегія суддів, з урахуванням вище проаналізованих положень діючого кримінального закону України, приходить до висновку, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню ОСОБА_7 та попередженню вчиненню ним нових злочинів, буде покарання за ч. 1 ст. 185 КК країни у вигляді 80 годин громадських робіт.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді 80 годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року, більш суворим за цим вироком остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 зобов`язати: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В іншій частині вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4