Провадження №1-кс/369/4512/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002355 від 20 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що у СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0002355 від 20 вересня 2019 року.
17 вересня 2019 року слідчим Києво-Святошинського ПВ ГУНП в Київській області було проведено огляд території поблизу будинку № 6 по вул. Олени Пчілки в м. Києві, та транспортного засобу марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Під час вищезазначеного огляду відповідний транспортний засіб було вилучено співробітниками органу досудового розслідування у зв`язку з неможливістю проведення обшуку транспортного засобу на місці проведення огляду, та подальшою необхідністю проведення обшуку з метою виконання ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2019 року, по спарві № 369/11420/19.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 від 20 вересня 2019 року (справа 369/12255/19) накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Заявник вказує, що вищезазначений транспортний засіб не може вважатися речовим доказом, у розумінні положень ст.. 98 КПК України, оскільки відповідно до тверджень органу досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді , єдиною метою обмеження права власності шляхом накладення арешту, було забезпечення схоронності транспортного засобу для подальшого проведення обшуку автомобіля.
Зазначає, що строк дії ухвали на проведення обшуку зазначеного автомобіля закінчився 02 жовтня 2019 року. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування неодноразово стверджувалося, що ними були встановлені транспортні засоби, які на думку слідчих були використані під час вчинення кримінальних правопорушень.
Транспортний засіб, що належить ОСОБА_4 жодним чином не фігурує у матеріалах кримінального провадження, як такий, що має відношення до вчинених кримінальних правопорушень.
Крім того адвокат зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України транспортний засіб «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 не є майном, що у відповідності до ст. 96-1 КК України підлягає спеціальній конфіскації оскільки він не був: 1) одержаний внаслідок вчинення злочину та/або є доходом від такого майна; 2) призначався (використовувався) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення ; 3) був предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Тому для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно з цієї підстави немає законних підстав.
Адвокат вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у шлюбі. На утриманні підозрюваного перебуває малолітній син. Вилучений транспортний засіб є єдиним транспортним засобом подружжя, що використовується щоденно і дружиною. Обмеження у праві користування автомобілем призвело до суттєвих змін в організації повсякденного життя родини.
Кримінальне провадження № 0002355 було розпочато 20 вересня 2016 року, таким чином, у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих (розшукових) дій з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому на думку адвоката, підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу відсутні.
На підставі викладеного просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/12255/19 від 20 вересня 2019 року, в рамках кримінального провадження № 0002355 від 20.09.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11,12,13, ч. 2 ст. 115 КК України. Зобов`язати слідчого СВ Києво-Святошинського Вп ГУНП в Київській області ОСОБА_6 повернути транспортний засіб марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вилучений в рамках кримінального провадження № 0002355 від 20.09.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28 пп. 11,12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п. п. 11, 12, 13, ч. 2 ст. 115 КК України.
Адвокат ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої вимоги клопотання підтримав з підстав зазначених у клопотанні..
Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області до судового засідання не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002355 від 20 вересня 2016 року.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду від 02.09.2019 року задоволено клопотання слідчого ОСОБА_7 та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу від 17.09.2019 року було вилучено автомобіль марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2019 року накладено арешт на вилучений 17.09.2019 року під час огляду території поблизу будинку № 6 по вул. Пчілки в м. Київ, автомобіль «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
З моменту вилучення вказаного автомобіля пройшов значний проміжок часу, орган досудового розслідування мав змогу здійснити всі необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем. Жодних обставин які б давали підстави подальшого арешту вказаного автомобіля суду не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Крім того слід зазначити, що санкцією статей, за якими пред`явлено підозрюваному ОСОБА_4 підозру не передбачено спеціальної конфіскації майна.
Відповдіно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити, оскільки заявник довів, що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба.
В частині вимог, про зобов`язання слідчого повернути транспортний засіб, слід відмовити як у передчасних, оскільки доказів відмови уповноважених осіб у поверненні майна на підставі ухвали слідчого судді про скасування арешту майна, матеріали клопотання не містять.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-173, 175 372, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002355 від 20 вересня 2016 року задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений у кримінальному провадженні № 0002355 від 20.09.2016 року, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2019 року на автомобіль марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В решті вимог - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1