Справа № 461/2105/20
Провадження № 1-кс/461/1611/20
УХВАЛА
іменем України

06.03.2020 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 від 18 лютого 2020 р. про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000426 від 23.01.2020 р., -

встановив:

05 березня 2020 р. скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 від 18 лютого 2020 р. про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000426 від 23.01.2020 р., та поновити строк на оскарження вказаної постанови.
В обгрунтування поданої скарги покликаються на те, що 18 лютого 2020 року слідчим СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 винесено незаконну постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 12.02.2020 р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000426 від 23.01.2020 р.
Вважає постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим незаконною та необґрунтованою, просить таку скасувати.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали,просили скаргу задовільнити з підстав викладених у ній.

Слідчий СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги, а тому слідчий суддя ухвалив проводити розгляд скарги без їх участі.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 від 18.02.2020 р. у кримінальному провадженні № 0000426 від 23.01.2020 р за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

Також встановлено, що вказана оскаржувана постанова не направлялась скаржнику, а була надана слідчим адвокату ОСОБА_4 лише 02.03.2020 р. За таких обставин слід поновити строк на оскарження вказаної постанови ОСОБА_3 , оскільки він був пропущений з поважних причин, а саме, в зв`язку з несвоєчасним наданням йому копії вказаної оскаржуваної постанови слідчим.
Оскаржувана постанова слідчим ОСОБА_5 мотивована тим, що ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні не є стороною провадження, а має процесуальний статус заявник, свідок, а тому у слідчого відсутні правові підстави для визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Інших доводів слідчим не наведено.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Нормами частини 5 ст.55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Оцінюючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку, що така є передчасною, необґрунтованою, з наступних підстав.
Відмовляючи ОСОБА_3 у визнані потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий, достатніх мотивів такої відмови не навів. Покликання слідчого про те, що ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження, а має процесуальний статус заявник, свідок, а тому у слідчого відсутні правові підстави для визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, на думку суду є передчасним. Крім того, слідчим в оскаржуваній постанові жодним чином не спростовано доводи ОСОБА_3 наведені в його клопотанні про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні, які стосуються того, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування яке здійснюється в рамках вище вказаного кримінального провадження його було незаконно звільнено з посади директора ПратТ «Львівське акціонерне товариство імені Лесі Українки», а тому він потерпів від вказаного злочину.
Відтак, з огляду на више наведені норми чинного законодавства, зважаючи на те, що слідчим СВ Галицького ВИ ГУ Н1І у Львівській області ОСОБА_5 при винесенні оскаржуваної постанови не надано оцінки доводам ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, оскаржувану постанову слід скасувати як необгрунтовану та передчасну.
Наявність чи відсутність моральної, фізичної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягає доведенню під час досудового розслідування, під час якого заявник повинен користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому, відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
З системного аналізу вищезазначених норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у випадку відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.
Проте, дана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже не є вмотивованою.
За таких обставин слідчим грубо порушені права потерпілого, які наданні чинним КПК України. Таке порушення може призвести до однобічності та неповноти досудового розслідування та до позбавлення права потерпілого оскаржувати постанови слідчого за результатами досудового розслідування.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відтак, постанова слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 від 18.02.2020 р. у кримінальному провадженні № 0000426 від 23.01.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України підлягає скасуванню.
Розглядаючи вимоги про визнання протиправною постанови слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 від 18.02.2020 р. у кримінальному провадженні № 0000426 від 23.01.2020 р., слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, КПК України не надає повноважень слідчому судді визнати протиправними постанови та дії слідчого, а тому в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 40, 55, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

1. Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 від 18 лютого 2020 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 12.02.2020 р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000426 від 23.01.2020 р. задовільнити частково.

2. Постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 від 18 лютого 2020 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 12.02.2020 р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000426 від 23.01.2020 р. скасувати.

3. В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1