Провадження № 11-сс/4820/144/20
Справа № 686/4784/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Віньківці, Хмельницької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, який перебуває на посаді заступника начальника оперативного управління начальника відділу з організації викриття економічних злочинів ГУ ДФС у Хмельницькій області, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 квітня 2020 року включно.

В разі внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168160 грн., на підозрюваного ОСОБА_7 по 17 квітня 2020 року покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи; не відлучатись з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 17 квітня 2020 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 перебуваючи на посаді заступника начальника оперативного управління начальника відділу з організації викриття економічних злочинів ГУ ДФС в Хмельницькій області, 07.02.2019 року, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням працівниками ГУНП в Хмельницькій області, ініціював та провів зустріч з громадянином ОСОБА_10 , у ході якої повідомив про необхідність використання зв`язків останнього для спонукання представників ВК ПП «Продпак» та ФОП ОСОБА_11 до надання йому неправомірної вигоди за невжиття заходів щодо належного документування ним та підпорядкованими йому співробітниками ГУ ДФС в Хмельницькій області ймовірних ознак злочину, передбаченого ст. 212 КК України у діях вищевказаних суб`єктів господарювання.

У подальшому, 18.02.2020 року заступник начальника оперативного управління начальник відділу з організації викриття економічних злочинів ГУ ДФС в Хмельницькій області ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням працівниками ГУНП в Хмельницькій області, у ході розмови з ОСОБА_10 висунув останньому вимогу надання йому такої вигоди за невжиття заходів щодо належного документування ним та підпорядкованими йому співробітниками ГУ ДФС у Хмельницькій області ймовірних ознак злочину, передбаченого ст. 212 КК України.

На виконання поставленої вимоги, 19.02.2020 року ОСОБА_10 в ході зустрічі з ОСОБА_7 у АДРЕСА_3 , навпроти залізничного вокзалу у автомобілі останнього передав, а ОСОБА_7 одержав неправомірну вимогу у розмірі 20 000 доларів США (станом на 19.02.2020 року становить 488 800 грн. та відповідно до примітки 1 ст. 368 КК України є великим розміром), частину з яких за невжиття заходів щодо належного документування ним та підпорядкованими йому співробітниками ГУ ДФС у Хмельницькій області ймовірних ознак злочину, передбаченого ст. 212 КК України.

11.02.2020 року внесено відповідні відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, правова кваліфікація - ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України.

20.02.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави у сумі 900 000 грн. (що становить 428,16 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 та 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не оспорюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обраний вид запобіжного заходу, вважає, що слідчий суддя при визначені розміру застави не у повній мірі врахував обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, особу підозрюваного, його майновий стан, а також той факт, що визначений судом розмір застави не є співрозмірним з розміром предмету злочину та не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зокрема, слідчим суддею не було надано належної оцінки тому, що підозрюваний обіймаючи посаду заступника начальника оперативного управління начальника відділу з організації викриття економічних злочинів ГУ ДФС у Хмельницькій області, тобто керівну посаду в органах ДФС, пов`язану з викриттям відповідних злочинів, вчинив тяжкі злочини з використанням свого службового становища, що значно підвищує суспільну небезпечність його особи.

Окрім цього, слідчий суддя не взяв до уваги того, що предметом інкримінованих ОСОБА_7 злочинів є неправомірна вигода у великому розмірі, що викликало негативний суспільний резонанс серед населення.

Також, не в повній мірі було враховано матеріальний стан підозрюваного, сім`я якого, згідно щорічної декларації за 2018 рік володіє квартирою та двома паркомісцями у м. Хмельницькому, двома автомобілями, особисто ОСОБА_7 отримав 217 463 грн. заробітної плати та 200 000 грн. подарунку від ОСОБА_12 , а на рахунках підозрюваного зберігаються грошові кошти у сумі 100 000 грн. та 4 000 доларів США. Разом з цим, ОСОБА_7 користується автомобілем «Ford Fusion» 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_12 , у якому його і було затримано під час вчинення злочину.

Зазначає, що слідчий суддя повинен був врахувати вищезазначені обставини та відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, призначити заставу в розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, слідчий суддя не обґрунтував свою позицію щодо незастосування відносно підозрюваного обов`язку, передбаченого п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, слідчого, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, на виконання вищевказаних вимог закону, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , його майновий стан, фактичні обставини кримінального провадження та обґрунтовано призначив підозрюваному заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з чим погоджується апеляційний суд.

Підстав вважати вказаний розмір застави недостатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної особи та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо визначеного розміру застави ОСОБА_7 .

Стороною обвинувачення не наведено доказів, які б вказували на той факт, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Твердження прокурора про те, що слідчим суддею не в повній мірі було враховано матеріальний стан підозрюваного, сім`я якого, згідно щорічної декларації за 2018 рік володіє квартирою та двома паркомісцями у м. Хмельницькому, двома автомобілями, особисто ОСОБА_7 отримав 217 463 грн. заробітної плати та 200 000 грн. подарунку від ОСОБА_12 , а на рахунках підозрюваного зберігаються грошові кошти у сумі 100 000 грн. та 4 000 доларів США, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Як вбачається з декларації підозрюваного ОСОБА_7 , квартира, два паркомісця в м. Хмельницькому та один автомобіль, на які посилається прокурор, належать дружині ОСОБА_7 ОСОБА_13 .

Безпосередньо підозрюваний згідно декларації володіє одним автомобілем, отримав заробітну плату за основним місцем роботи у розмірі 217 463 грн. та 200 000 грн. подарунку від ОСОБА_12 .

Однак, такі доходи підозрюваного не дають підстав для обрання ОСОБА_7 застави в розмірі 900 000 грн. (що становить 428,16 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), як того просить прокурор в поданій апеляційній скарзі, оскільки окрім того, що кошти є споживчою річчю, такий розмір застави є явно непомірним останньому.

Така позиція прокурора фактично унеможливлює реалізацію права підозрюваного щодо внесення застави та не відповідає засадам кримінального провадження.

Щодо наявності в ОСОБА_7 на рахунках грошових коштів в сумі 100 000 грн. та 4 000 тис. доларів США, то прокурором не надано доказів, які б підтверджували наявність таких коштів на рахунках підозрюваного станом на даний час.

Посилання на те, що слідчим суддею не було надано належної оцінки тому, що підозрюваний, обіймаючи керівну посаду в органах ДФС, вчинив тяжкі злочини з використанням свого службового становища, що значно підвищує суспільну небезпечність його особи, не заслуговують на увагу суду, оскільки зазначені обставини не можна віднести до виключних випадків, за яких слідчий суддя вправі призначити підозрюваному розмір застави, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як того просить прокурор.

Твердження апелянта про те, що визначений розмір застави не є співрозмірним з розміром предмету злочину, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається не тільки з урахуванням обставин кримінального провадження, а й з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого.

Доводи прокурора про те, що слідчий суддя не обґрунтував свою позицію щодо незастосування відносно підозрюваного обов`язку, передбаченого п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України є слушними. Разом з тим, це не потягнуло винесення незаконної ухвали за своєю суттю, оскільки слідчим суддею було в повній мірі застосовано судову дискрецію, тобто право на визначення саме тих обов`язків, які, в разі внесення застави, є необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, без застосування обов`язку носити електронний засіб контролю, з чим погоджується апеляційний суд.

Під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, прокурором не було наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності збільшення розміру застави підозрюваному, а також, не надано жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава у зазначених слідчим суддею межах не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у звязку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних вимог прокурора.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 квітня 2020 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 168160 грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4