Справа № 554/5822/19
Дата документу 15.06.2020
Провадження №1кп/554/167/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

за № 0001208 від 19.04.2019 рокуза обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівки Полтавської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.06.2010 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки;

-18.05.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-21.06.2011 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.2 ст.187, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-06.09.2011 року Апеляційним судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 22.09.2014 року звільнений на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 12.09.2014 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 27 днів;

-30.11.2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно доч.5 ст.72 КК України є таким, що повністю відбув покарання 23.05.2019 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця мКарлівка Полтавської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-27.04.2006року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-27.07.2006 рокуОктябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.05.2008 року по відбуттю строку покарання;

-20.05.2009 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.152, ч.1 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.129, ст.ст.70, 72 КК України до 6 років позбавлення волі;

-03.08.2009 року Карлівським районним судом Полтавської області за ст.395, ч.4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

-05.11.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 393, 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

-24.09.2013 року Із`яславським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 309, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-14.06.2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк1 рік;

-30.11.2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано час попереднього ув`язнення з 26.01.2017 року по 20.06.2017 року. Звільнився по відбуттю покарання 23.05.2019 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м Полтави, громадянина України, освіта середня, не працюючого, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-18.01.2006 року Київським районним судом м Полтави за ч.2 ст.186, ч.1 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки;

-03.05.2006 Октябрським районним судом м. Полтава за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч. 1 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк на 3 роки;

-- 10.10.2007 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309, ч.4 ст.70, ч. 1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16.01.2008 року вирок змінено, перекваліфіковано дії з ч.2 ст.186 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, виключено ч.1 ст.70 КК України, остаточно засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-20.06.2008 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.2 ст.190, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 20.11.2009 року на підставі постанови Ленінського районного суду м. Полтави звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 23 дні;

-14.03.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-09.04.2012 Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 03.04.2014 року на підставі постанови Крюківського районного суду м. Кременчука звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 10 днів;

-30.09.2015 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч.3 ст.15ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

-24.03.2016 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 185, ст.71, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки;

-20.05.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190,ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки. 18.05.2017 року Ленінським районним судом м. Полтави скасовано іспитовий строк з направленням в місця позбавлення волі для відбування покарання;

-15.09.2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-18.12.2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 70, ч. 1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ч.5 ст. 72 КК України звільнився по відбуттю покарання 13.12.2018 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Епізод № 1

18 квітня 2019 року, у вечірній час доби, ОСОБА_10 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_4 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно заволодів мобільним телефоном марки «Xiomi Redmi 5 Plus» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 2800, 00 грн та мобільним телефоном марки «Xiomi Redmi 5» в корпусі світло блакитного кольору, вартістю 1800,00 грн, які належали ОСОБА_12 .
Надалі ОСОБА_10 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний та завдавши потерпілій ОСОБА_12 збитку на загальну суму 4600, 00 грн.

Епізод № 2

03 травня 2019 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи на території Центрального ринку, що по вул. Чапаєва в м.Полтаві, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефоном марки «Xiomi 5A» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , вартістю 1999,67 грн, які належали ОСОБА_11 .
Надалі ОСОБА_10 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний та завдавши потерпілій ОСОБА_11 збитку на суму 1999, 67 грн.

Епізод № 3

11 травня 2019 року, в період часу з 15 год. 00 хв. по 15 год. 25 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер - ріелті» І компанія», що по вул. Шевченка, 39-А в м Полтаві, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно заволодів мобільним телефоном марки «Fly FS 405», IMEI НОМЕР_4 , вартістю 546,60 грн., який належав цьому ж товариству.
Надалі ОСОБА_10 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний та завдавши ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер - ріелті» І компанія» збитку на суму 546,60 грн.

Епізод № 4

23 травня 2019 року, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу відділення № 10 ТОВ «Нова Пошта», що по вул Європейській, 63 в м.Полтаві, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно заволодів велосипедом марки «VortexProTour», сіро-чорного кольору, вартістю 3633,33 грн., який належав ОСОБА_14 .
Надалі ОСОБА_10 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний та завдавши потерпілому ОСОБА_14 збитку на суму 3633,33 грн.

Епізод № 5

24 травня 2019 року, у період часу з 09 години 00 хвилин по 09 годину 30 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи в кабінеті № 26, розташованого в приміщенні Полтавської спеціалізованої школи № 3, що по вулиці В`ячеслава Чорновола, 4 в м.Полтаві, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно заволодів ноутбуком марки «Acerel-531b9704g50» у корпусі чорного кольору, вартістю 2900,33 грн.
Надалі ОСОБА_10 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний та завдавши КЗ «Полтавська спеціалізована школа № 3» збитку на суму 2900, 33 грн.

Епізод № 6

30 травня 2019 року, близько 02 години 20 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу будинку № 13, що по вул. Небесної Сотні в м.Полтаві, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення почали переслідувати потерпілу ОСОБА_13 , яка йшла зі своєю знайомою ОСОБА_15 . Прослідуючи за місцем проживання останньої, до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , підшукавши сприятливу нагоду для реалізації умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 шляхом ривка, відкрито заволодів гаманцем ОСОБА_13 , вартістю 150,00 грн. з грошовими коштами у ньому в сумі 11800, 00 грн., який знаходився в її рюкзаку та який та тримала при собі.
З майном потерпілої ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Відразу ж після цього, діючи узгоджено між собою, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 штовхнув потерпілу ОСОБА_13 в плече, а ОСОБА_10 в цей момент відкрито заволодів належним їй рюкзаком, вартістю 233, 33 грн., у якому знаходилися мобільний телефон «Samsung», IMEI НОМЕР_5 , вартістю 4170, 00 грн., футболка, вартістю 192, 27 грн., туфлі жіночі, вартістю 200, 00 грн., сонцезахисні окуляри в чохлі «CesarePaciotti», вартістю 1920, 00 грн., сукня дитяча, вартістю 83,33 грн., сорочка дитяча, вартістю 150,00 грн.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слідом за ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Спільними злочинними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 було завдано потерпілій ОСОБА_13 збитку на загальну суму 18893, 93 грн.
За таких обставин дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив суду про повне визнання ним вини у відкритому заволодінні майном потерпілої ОСОБА_13 , хоча і заперечив вчинення ним кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб та показав, що 29 травня 2019 року, опівдні, він приїхав з м Харкова в м Полтаву разом з братом ОСОБА_9 , де на Південному вокзалі вони зустріли односельця ОСОБА_17 , з яким вирішили відпочити в місті. Приблизно о 1 годині наступної доби, в центрі міста, що на зупинці Котляревського, вони познайомилися з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 і між ними зав`язалася розмова. Надалі всі пішли в напрямку вул Пушкіна, проводжаючи жінок, і підійшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_5 , він побачив у руках ОСОБА_13 гаманець, яким він вирішив заволодіти і відразу ж вихопив його і втік, залишивши брата ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_18 . Біля Української медичної стоматологічної академії, що по вулиці Шевченка, він забрав із гаманця грошові кошти в розмірі приблизно 5200 грн., поклав їх у кишеню штанів, а гаманець викинув там же та поїхав на Південний вокзал, щоб повернутися додому. Будь яку попередню домовленість з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на заволодіння чужим майном заперечив та в порядку ст.63 Конституції відмовився відповідати на питання суду та інших учасників кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав себе винуватим у таємному заволодінні чужим майном громадян, вчинених повторно за обставин, викладених вище та підтвердив, що в період часу з 18 квітня 2019 року по 24 травня 2019 року він викрав два мобільні телефони з квартири знайомої ОСОБА_12 , мобільні телефони інших громадян на території Центрального ринку, а також з приміщення ломбарду. Крім того, він таємно заволодів велосипедом біля приміщення ТОВ «Нова пошта» і ноутбуком у приміщенні Полтавської спеціалізованої школи № 3. Надалі викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
За фактом вчинення грабежу, повторно, за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_10 винуватим себе не визнав та показав суду, що не заволодівав майном потерпілої ОСОБА_13 , оскільки взяв належний тій рюкзак помилково, вважаючи, що він належав ОСОБА_8 , який до цього заволодів гаманцем ОСОБА_13 і втік.

З цих підстав обвинувачений ОСОБА_10 показав, що 30 травня 2019 року, у нічний час, він перебував у приміщенні розважального закладу «Робін Гуд», де познайомився з ОСОБА_13 та її подругою ОСОБА_15 . Останні перебували в стані алкогольного сп`яніння, поводили себе легковажно. Далі він познайомився з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 . У ході спілкування ОСОБА_13 та ОСОБА_15 дали добровільну згоду провести їх додому та самі ж запропонували разом з ними випити ще пива. Він, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та жінки зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_5 та підійшли до одного з під`їздів, а ОСОБА_19 залишився біля вхідної хвіртки. На пропозицію випити пива, ОСОБА_13 дістала гаманець, щоб дати їм грошей в сумі 50 гривень для його купівлі. Однак, несподівано для нього, ОСОБА_8 вихопив цей гаманець і відразу ж утік. Жінки зайшли в під`їзд, а він, побачивши на землі рюкзак темного кольору, вважаючи що він належить ОСОБА_8 , забрав його і разом з ОСОБА_9 покинув прибудинкову територію. Пройшовши декілька метрів від вказаного вище будинку, він оглянув вміст рюкзака і зрозумів, що він не належав ОСОБА_8 та вирішив його негайно повернути. З цією метою ОСОБА_9 повернувся до того ж будинку і перекинув його через паркан на територію подвір`я, оскільки на той час жінок вже не було. Відразу ж через пів години він був затриманий працівниками поліції.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснивши суду, що не заволодівав особистими речами потерпілої ОСОБА_13 , не штовхав її та не мав попередньої домовленості із ОСОБА_8 і ОСОБА_10 на вчинення грабежу. Він підтвердив, що дійсно 29 травня 2019 року, опівдні, на Південному вокзалі, разом зі своїм братом ОСОБА_8 вони зустріли односельця ОСОБА_18 , з яким поїхали розважатися в місто. Приблизно о 1 годині, наступної доби, в центрі міста, що на зупинці Котляревського, вони познайомилися з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , з якими зав`язалася розмова і далі всі разом пішли в напрямку вул Пушкіна, проводжаючи жінок. Провівши їх до під`їзду будинку АДРЕСА_5 , розташованого по тій же вулиці, він мав намір повернутися додому, однак, несподівано для нього, ОСОБА_8 вихопив у ОСОБА_13 гаманець, з яким відразу ж утік. Жінки швидко ввійшли в під`їзд, а ОСОБА_10 підняв з землі рюкзак, вважаючи, що його загубив ОСОБА_8 , і вони удвох покинули прибудинкову територію. Пройшовши декілька метрів від місця події, він оглянув вміст рюкзака і зрозумів, що він не належить брату ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вони вирішили його негайно повернути. З цією метою він повернувся до того ж будинку і перекинув його через паркан на територію подвір`я, оскільки на той час жінок вже не було. Відразу ж через пів години він був затриманий поблизу зупинки Богдана Хмельницького працівниками поліції.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала суду, що 03 травня 2019 року, близько 10 години, вона перебувала на території Центрального ринку, що по вул Чапаєва в м.Полтаві, де виявила зникнення належного їй мобільного телефону марки «Xiomi 5A» в корпусі чорного кольору, вартістю 1999,67 грн. Відразу ж вона звернулася з письмовою заявою до поліції і опівдні цей телефон було виявлено в одному з ломбардів. Працівниця ломбарду повідомила анкетні дані особи, яка здавала телефон, яким виявився ОСОБА_10 . Надалі вона за свої власні кошти викупила цей телефон з ломбарду.
Потерпіла ОСОБА_12 показала, що 18 квітня 2019 року, у вечірній час, на запрошення її чоловіка ОСОБА_20 , за місцем її проживання прийшов ОСОБА_10 , де вони розважалися, вживали спиртне. Надалі, з її згоди, ОСОБА_10 залишився переночувати в квартирі. Прокинувшись зранку, вона виявила відсутність останнього та зникнення двох належних їй мобільних телефонів марки «Xiomi Redmi 5 Plus» у корпусі чорного кольору, вартістю 2800, 00

грн та марки «Xiomi Redmi 5»у корпусі світло блакитного кольору, вартістю 1800,00 грн. Про факт крадіжки вона повідомила до правоохоронних органів і за сприяння працівників поліції було виявлено та повернуто їй лише один з цих мобільних телефонів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 покладалися на розсуд суду.
Інші потерпілі за фактами вчинення крадіжок ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяви про небажання брати участь у розгляді справи.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, докази щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 крадіжок з кваліфікуючою ознакою - повторність, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

При цьому, незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та часткове визнання вини ОСОБА_8 , суд вважає, що встановлені судом фактичні обставини вчинення ними кримінального правопорушення за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, за викладених вище обставин, повністю підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_13 , свідків та іншими письмовими доказами в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_13 показала суду, що 30 травня 2019 року, приблизно о 2 годині, вона разом з подругою ОСОБА_15 поверталася з розважального закладу «М`ясний дворик», який розташований у центрі міста по вул. Європейській, до місця проживання останньої, що по АДРЕСА_5 . По дорозі їх почали переслідувати троє незнайомих чоловіків, намагалися зав`язати розмову, їхня поведінка носила нав`язливий характер. Поблизу металевої хвіртки, через яку здійснювався вхід на прибудинкову територію, розташовану за вказаною вище адресою, вони побачили четвертого чоловіка. Відчинивши ворота, вона з подругою дійшла до четвертого під`їзду і троє чоловіків продовжували переслідувати їх, ввійшовши за ними на подвір`я, а четвертий залишився біля хвіртки. Біля під`їзду, протягом 15 хвилин, між ними тривала розмова, у ході якої чоловіки пропонували впустити їх у квартиру, нав`язували своє знайомство. Оскільки її неодноразові прохання залишити їх у спокій залишилися проігнорованими, побоюючись за свою безпеку та подруги, можливість проникнути в квартиру сторонніх осіб, вона запропонувала дати їм п`ятдесят гривень на купівлю пива в обмін на те, що ті підуть. З цією метою вона зробила спробу дістати із рюкзака, який тримала при собі з ременем через плече, гаманець. У цей момент один з чоловіків, яким виявився ОСОБА_21 , різко вихопив із рюкзака цей гаманець, у якому було близько 11800, 00 грн. і втік з ним. Відразу ж, вона відчула поштовх у праве плече, який наніс рукою ОСОБА_22 і похитнулася від цього, що дало змогу третьому чоловікові ОСОБА_10 зірвати з її плеча рюкзак, в якому знаходилися мобільний телефон «Samsung», футболка, туфлі жіночі, сонцезахисні окуляри в чохлі «Cesare Paciotti», сукня дитяча, сорочка дитяча. Після цього вона з ОСОБА_15 забігли в під`їзд і викликали поліцію.
Свої показання потерпіла ОСОБА_13 в деталях підтвердила в ході слідчого експерименту, який проводився безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення поблизу четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , де вона вказала місце знаходження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 стосовно неї і свідка ОСОБА_15 . Далі вона показала, яким чином ОСОБА_8 заволодів належним їй гаманцем, а ОСОБА_10 відразу ж зірвав з її плеча рюкзак, скориставшись тим, що її штовхнув рукою в плече ОСОБА_9 , протокол про що був досліджений у судовому засіданні з переглядом відеозапису. (а.с. 226 , 227 тому № 4).
Свідок ОСОБА_15 надала показання, які є аналогічними показанням потерпілої ОСОБА_13 , підтвердивши, що 30 травня 2019 року, приблизно о 2 годині, вона разом з останньою поверталася із розважального закладу «М`ясний дворик», який розташований в центрі міста по вул.Європейській, до свого місця проживання. По дорозі їх почали переслідувати троє незнайомих чоловіків та супроводжувати до самого під`їзду. Далі вона побачила ще одного чоловіка, який знаходився біля металевої хвіртки, через яку здійснювався вхід на прибудинкову територію. Троє

чоловіків підійшли за ними до під`їзду, і ОСОБА_13 вмовляла їх піти геть, запропонувавши дати грошей на купівлю пива. У той час, коли та зробила спробу дістати з гаманця гроші, який знаходився в рюкзаку, один з чоловіків, яким виявився ОСОБА_21 , різко вихопив його і втік. Відразу ж ОСОБА_22 рукою притримав за плече ОСОБА_13 , що дало змогу ОСОБА_10 зірвати з її плеча рюкзак та заволодіти ним. Також в той вечір, вона повернула ОСОБА_13 борг у розмірі 5000 гривень, які та при ній поклала в гаманець.

Безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення свідок ОСОБА_15 у деталях підтвердила свої показання, вказавши, при яких обставинах ОСОБА_8 заволодів гаманцем ОСОБА_13 . При цьому повідомила місце знаходження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 стосовно неї і потерпілої. Далі вона зазначила, що відразу ж після заволодіння гаманцем, ОСОБА_10 зірвав з плеча ОСОБА_13 рюкзак завдяки тому, що ту штовхнув рукою в плече ОСОБА_9 . Судом було досліджено протокол з переглядом відеозапису. (а.с. 224 тому № 4).

Із показань свідка ОСОБА_17 слідує, що 29 травня 2019 року, опівдні, на Південному вокзалі в м Полтаві він зустрів своїх односельців ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та вони вирішили залишитися в місті, щоб відпочити. При цьому в розмові ОСОБА_8 запропонував йому залишитися на ніч в м Полтаві, щоб зривати ланцюжки з жінок. Приблизно о 2 годині наступної доби, вони перебували поблизу зупинки Коляревського на вул. Європейській, де познайомилися з ОСОБА_10 та двома жінками. Далі за жінками почали слідувати ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , намагаючись ближче з ними познайомитися і зав`язати розмову, він же з ОСОБА_8 йшов позаду них. Жінки ввійшли на прибудинкову територію одного з будинків, що по АДРЕСА_5 , відчинивши металеву хвіртку і за ними прослідували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а він залишився при вході. З цього місця він чув і бачив, як біля під`їзду між жінками і його приятелями протягом 15 хвилин тривала розмова, суті якої він не розумів, але чув як ОСОБА_10 просив грошей на пиво. Далі він бачив як ОСОБА_8 вихопив у однієї з жінок гаманець і відразу ж утік. Він відразу ж побіг за ним, однак не наздогнав його і поїхав на Південний вокзал, щоб повернутися додому в смт Карлівку. Через незначний проміжок часу на вокзалі він зустрів ОСОБА_8 , який дав йому купюру номіналом 100 грн, за яку він купив собі пляшку мінеральної води, пачку сигарет «Розманс», отримавши від купівлі решту в розмірі 49 грн. трьома купюрами по 10 грн., трьома купюрами по 5 грн., чотирма купюрами по 1 грн.

30.05.2019 року свідок ОСОБА_18 добровільно видав працівникам поліції вказані вище грошові купюри, зазначивши джерело їх отримання, а саме підтвердив, що першочергово грошову купюру номіналом 100 грн. дав йому ОСОБА_8 , протокол з фототаблицею про що був досліджений у судовому засіданні . (а.с.97 100 тому № 5).

Далі свідок ОСОБА_18 у ході проведеного впізнання за фотознімками, впізнав ОСОБА_8 як такого, що 30.05.2019 року заволодів гаманцем потерпілої ОСОБА_13 , а також його брата ОСОБА_9 , з якими він перебував 30.05.2019 року в м.Полтаві. Окрім того, він впізнав ОСОБА_10 як такого, якого він та брати Кустови зустріли 30.05.2019 року в центрі м Полтави. (а.с.104 - 105, 107-108, 110 - 111 тому № 5).

Окрім того, судом досліджено письмові докази, з яких слідує, що 30.05.2019 року до Полтавського ВП звернулася із заявою ОСОБА_23 , в якій вона зазначила, що 30 травня 2019 року, о 2 годині, на вулиці Пушкіна, 47, незнайомі чоловіки заволоділи належним їй майном, зокрема мобільним телефоном. (а.с.230 тому № 4).

Із рапорту командира взводу ГУНП в Полтавській області слідує, що 30 травня 2019 року, о 2 годині 20 хвилин, до чергового відділу поліції надійшло повідомлення про те, що на вул. Пушкіна в м Полтаві вчинено грабіж. О 2 годині 50 хвилин на вул. Куйбишева, 12 за схожими прикметами було затримано ОСОБА_10 , ОСОБА_9 (а.с.231 тому № 4).

Даними протоколу огляду місця події від 30.05.2019 року та фототаблицею до нього, які досліджені судом, встановлено, що 30.05.2019 року, о 04 годині 00 хвилин, поблизу житлового будинку АДРЕСА_6 , біля каналізаційного колодязя виявлено мобільний телефон «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_5 , власником якого є потерпіла ОСОБА_23 (а.с. 232, 233 -236 тому № 4).

30.05.2019 року проведено огляд місця події, в ході якого на відкритій ділянці місцевості поблизу Української медичної стоматологічної академії, що по вул. Шевченка, 23 в м Полтаві, виявлено гаманець золотистого кольору з металевою застібкою, в якому знаходилися документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_13 ,, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , банківські картки, дисконтні картки, квиток на проїзд в транспорті, про що судом досліджено протокол від 30.05.2019 року. ( а.с.11 тому № 5).

На території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 виявлено спортивний рюкзак світло - зеленого кольору, в якому знаходилися пара жіночих туфель, дитячий одяг, окуляри сонцезахисні, записна книжка, які належали ОСОБА_13 , про що складено протокол від 30.05.2019 року та фототаблицю до нього, що досліджено в судовому засіданні. (а.с.30-33 тому № 5).

У ході проведеного впізнання за фотознімками, потерпіла ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_8 як такого, що 30.05.2019 року заволодів належним їй гаманцем. Окрім того, вона впізнала ОСОБА_9 як такого, що відштовхнув її, чим дав змогу ОСОБА_10 зірвати з її плеча рюкзак, а також останнього, зазначивши, що саме той заволодів її рюкзаком, протоколи про що були досліджені судом. (а.с.78-80, 81-83, 84-85 тому № 5).

Свідок ОСОБА_15 у ході проведеного впізнання за фотознімками впізнала ОСОБА_10 як такого, що 30.05.2019 року заволодів рюкзаком потерпілої ОСОБА_13 . Окрім того, вона впізнала ОСОБА_9 як такого, що відштовхнув її подругу, коли інший чоловік забрав у неї рюкзак, а також ОСОБА_8 як такого, що заволодів гаманцем. (а.с.87 - 88, 90-91, 93-94 тому № 5).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1261 від 15.07.2019 року, ринкова вартість бувшого в користуванні мобільного телефону «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_5 на час проведення експертизи, на 15.07.2019 року, становить 4170, 00 грн. (а.с.2-5 тому 5).

Висновком судової товарознавчої експертизи № 1241 від 16.07.2019 року встановлено, що ринкова вартість наданого на дослідження бувшого в користуванні гаманця золотистого кольору на час проведення експертизи, на 16.07.2019 року, становить 150,00 грн. (а.с.17-20 тому 5).

Ринкова вартість наданої на дослідження бувшої в користуванні футболки, на час проведення експертизи 15.07.2019 року, становить 192, 27 грн., що підтверджено даними судової товарознавчої експертизи № 1245 від 12.07.2019 року. (а.с.37-42 тому № 5).

Ринкова вартість наданих на дослідження бувших в користуванні жіночих туфель зі стразами сірого кольору на підборах, станом на час проведення експертизи 12.07.2019 року, може становити 200,00 грн., що підтверджено даними судової товарознавчої експертизи № 1245 від 12.07.2019 року. (а.с.44-50 тому № 5).

Ринкова вартість наданих на дослідження окулярів сонцезахисних «CESARE» в чохлі, бувшого в користуванні, станом на час проведення експертизи 15.07.2019 року, може становити 1920,00 грн., що підтверджено даними судової товарознавчої експертизи № 1244 від 15.07.2019 року. (а.с.52-55 тому № 5).

Ринкова вартість наданого на дослідження бувшого в користуванні рюкзака, станом на час проведення експертизи 11.07.2019 року, може становити 233,33 грн., що підтверджено даними судової товарознавчої експертизи № 1243 від 11.07.2019 року. (а.с.60-65 тому № 5).

Ринкова вартість наданої на дослідження сукні для дівчинки бувшої в користуванні, станом на час проведення експертизи 16.09.2019 року, може становити 83,33 грн., що підтверджено даними судової товарознавчої експертизи № 1242 від 16.07.2019 року. (а.с.60-75 тому № 5).

Окрім того, судом оглянуто та досліджено речові докази, які надала потерпіла ОСОБА_13 , зокрема, мобільний телефон «Самсунг», рюкзак світло - зеленого кольору, в якому знаходилися гаманець золотистого кольору, жіночі туфлі зі стразами сірого кольору на підборах, окуляри сонцезахисні «CESARE».

Таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення у справі.

Суд вважає,що доводи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в тій частині, що вони не причетні до вчинення таких протиправних дій суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам у кримінальному провадженні, дослідженими у судовому засідання. При цьому є неспроможними доводи ОСОБА_8 в частині непричетності до відкритого заволодіння майном потерпілої за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 переконливо вказала, що саме ОСОБА_10 зірвав з її плеча належний їй рюкзак світло зеленого кольору та зміг це зробити завдяки тому, що ОСОБА_9 рукою штовхнув її в плече. Ці показання підтвердила свідок ОСОБА_15 . Окрім того, судом встановлено, що належний ОСОБА_13 рюкзак є світло - зеленого кольору та остання весь час тримала його при собі, а тому показання ОСОБА_10 в тій частині, що він міг в темноті сплутати його з рюкзаком ОСОБА_8 , який той ніби - то міг його загубити, та він лежав на землі, а також намагання повернути це майно потерпілій, є малоймовірними.

Судом встановлено, що після заволодіння рюкзаком, обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_10 його вміст та не виявивши в ньому майна, яке б могло представляти цінність, викинули його через паркан на територію того ж домоволодіння, де раніше вчинили кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що такі дії не можуть вказувати на добровільне повернення викраденого майно потерпілій, оскільки підставою такого повернення стало відсутність інтересу та потреби в ньому в обвинувачених.

При цьому поза увагою суду не може залишатися поведінка обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, яка носила нав`язливий характер стосовно потерпілої ОСОБА_13 , що виразилося у прослідуванні за останньою та свідком ОСОБА_15 до місця її проживання, перемовини тривалістю до 15 хвилин, в ході яких обвинувачені на пропозицію потерпілої не бажали залишити її в спокій та піти, а тому вона була змушена запропонувати їм дати грошей для купівлі пива та таким чином продемонструвала наявність у неї гаманця. Після цього, обвинувачений ОСОБА_8 , побачивши цей гаманець, відразу ж відкрито заволодів ним, а ОСОБА_10 при сприяннні ОСОБА_9 заволоділи рюкзаком з речами потерпілої.

Вищевказане свідчить про спільність злочинних дій, наявність попередньої змови, оскільки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 діяли злагоджено, цілеспрямовано на заволодіння майном потерпілої, без розриву в часі, а також їхня поведінка була першочергово направлена на підшукування сприятливої нагоди для вчинення злочину та місця.

На підтвердження цьому може свідчити факт того, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнилися з місць позбавлення волі лише 23 травня 2019 року, а вже 29 травня 2019 року, будучи непрацевлаштованими, не маючи джерел доходу, ніби то залишилися задля проведення дозвілля в м Полтаві, що потребувало б матеріальних витрат. При цьому є слушними показання свідка ОСОБА_18 в тому, що 29 травня 2019 року, при першій зустрічі з ОСОБА_8 на Південному вокзалі, той запропонував йому залишитися на ніч в м Полтаві, щоб зривати ланцюжки з жінок, тобто вчиняти корисливі злочини проти власності громадян.

Таким чином, в сукупності отриманих та проаналізованих доказів, суд дійшов висновку, що саме умисними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було вчинено відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб, а тому їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Визнавши показання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 неспроможними, суд розцінює їхню поведінку в судовому засіданні як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, намір зменшити свою участь у скоєному та уникнути покарання за вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, яке їм інкриміновано.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_7 у тій частині, що показання потерпілої ОСОБА_13 і свідка ОСОБА_15 суттєво різняться між собою, оскільки захисник не навів у суді такі різнобіжності. Окрім того, не заслуговують на увагу доводи цього ж захисника в тій частині, що потерпіла і свідок ОСОБА_15 , будучи незнайомими раніше з обвинуваченими, були наперед обізнані щодо їхніх прізвищ. Судом за результатами дослідження письмових доказів встановлено, що потерпіла ОСОБА_13 першочергово звернулася до правоохоронних органів із заявою, в якій спочатку вказала про заволодіння її майном незнайомими чоловіка, тобто це спростовує доводи щодо її обізнаності з прізвищами обвинувачених. Надалі з нею було проведено слідчий експеримент, впізнання по фотокартках, на яких та в деталях відтворила обставини вчиненого стосовно неї кримінального правопорушення та впізнала обвинувачених.

З урахуванням викладеного, у суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , оскільки ці показання є логічними, послідовними, підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами та узгоджуються між собою.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , є активне сприяння рокриттю злочинів за фактами вчинення крадіжок майна громадян.

Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та їхні особи можуть становити високу небезпеку для суспільства.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 частково визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, суд не визнає такою пом`якшуючою обставиною як їхнє щире каяття, оскільки ці обвинувачені є особами неодноразово судимими за вчинення корисливих злочинів проти власності громадян, на шлях виправлення не стали, мають незняті та непогашені судимості, особливо жалю та розкаяння з приводу вчинених кримінальних правопорушень перед потерпілими не висловили.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч. 2 ст.50КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено тяжкий злочин, він є особою неодноразово раніше судимою за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів проти власності громадян, офіційно непрацевлаштований, за шість днів до вчинення ним кримінального правопорушення звільнився з місць позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога, - психіатра не перебуває.

Згідно висновку судової психіатричної експертизи № 216 від 28.05.2020 року, ОСОБА_8 на даний час будь яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, ОСОБА_8 будь яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки. Ступінь вираженості наявного у нього вродженого недоумства не позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Під дію ч.2, ч.3 ст.19, ст.20 КК України не підпадає. На даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, його особу, поведінку як під час скоєння злочину, так і після, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а тому приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_9 вчинено тяжкий злочин, він є особою неодноразово раніше судимою за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності громадян, офіційно непрацевлаштований, за шість днів до вчинення кримінального правопорушення звільнився з місць позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку в лікаря - нарколога та - психіатра.

Згідно висновку судової психіатричної експертизи № 217 від 28.05.2020 року, ОСОБА_9 на даний час будь яким хронічним психічним захворюванням не страждає, іншим хворобливим станом психіки не страждає, не перебуває в стані тичасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, ОСОБА_9 будь яким хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим станом психіки не страждає і не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, з порушенням поведінки. Ступінь розумової відсталості з поведінковими порушеннями у ОСОБА_9 є таким, що не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ч.2, ч.3 ст.19, ст.20 КК України не підпадає. На даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_9 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, його особу, поведінку як під час скоєння злочину, так і після, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а тому приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_10 вчинено тяжкий злочин та злочини середньої тяжкості, він є особою неодноразово раніше судимою за вчинення корисливих злочинів проти власності громадян, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, вдівець, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, перебуває під диспансерним наглядом в лікаря нарколога, - невролога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних речовин зі шкідливими наслідками з 26.09.2005 року, синдром залежності з 09.02.2011 року.

Згідно висновку судової психіатричної експертизи № 215 від 28.05.2020 року, ОСОБА_10 на даний час будь яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки іншого хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді емоційно нестабільного розладу особистості. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, ОСОБА_10 будь яким хронічним психічним захворюванням не страждав і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Наявний у ОСОБА_10 психічний розлад не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказані періоди часу і не позбавляє такої здатності в даний час. ОСОБА_10 під дію ч.2, ч.3 ст.19, ст.20 КК України не підпадає. На даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжких, його особу, поведінку як під час скоєння злочину, так і після, наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, наявність на утриманні малолітньої дитини, а отже приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Представником потерпілої сторони ПТ «Ломбард донкредит ТОВ «Інтер Ріелті» і компанія» заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 546, 60 грн.

Окрім того, потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 1999,67 грн.

Оскільки цивільні позови обвинуваченим ОСОБА_10 визнані повністю та розміри позовних вимог підтверджені даними матеріалів справи, то суд дійшов висновку про їх повне задоволення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинувачених в дохід держави.

З метою забезпечення належного виконання обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 призначеного покарання, яке вони зобов`язані відбувати реально, уникнення ризиків, пов`язаних із ухиленням від суду та продовження ним злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілу та свідків, до набрання вироком законної сили, обраний стосовно них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 15 червня 2020 року.
Зарахуватив строк відбування покарання ОСОБА_8 час його

затримання та перебування під вартою в цьому кримінальному провадженні з 30 травня 2019 року до 15 червня 2020 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без змін.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 15 червня 2020 року.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 час його затримання та перебування під вартою в цьому ж кримінальному провадженні із 30 травня 2019 року до 15 травня 2020 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без змін.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання :
за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 ( один) місяць.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 15 червня 2020 року.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_10 час його затримання та перебування під вартою в цьому кримінальному провадженні із 30 травня 2019 року до 15 травня 2020 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без змін.

Цивільний позов ПТ «Ломбард донкредит ТОВ «Інтер Ріелті» і компанія» до ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ПТ «Ломбард донкредит ТОВ «Інтер Ріелті» і компанія» в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в розмірі 546 (п`ятсот сорок шість) грн. 60 коп.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в розмірі 1999 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 67 коп.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_13 , повернути їй же; грошові кошти в розмірі 49 грн. повернути потерпілій ОСОБА_13 , скасувавши арешт накладений на них на підставі ухвали слідчого судді від 05.06.2019 року.
Стягнути із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 в дохід держави, в рівних частинах, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі по 1465 (одна тисяча чотириста шістдесят п`ять) грн. 43 коп., з кожного.

Стягнути із ОСОБА_10 , в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі по 5652 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві ) грн. 36 коп.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1