УХВАЛА
Іменем України
Справа № 599/1282/20

1кп/599/94/2020

"09" липня 2020 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду клопотання прокурора про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 03.09.2014 року у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:
прокурор Зборівського відділу Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області звернулася 01 липня 2020 року до Зборівського районного суду Тернопільської області із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000246, відомості про яке 03 вересня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку із закінченням строків давності. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що наявні підстави для застосування правових норм ст. 49 КК України і п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. У змісті клопотання прокурор ставить вимогу про закриття вказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала.
Потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілої ОСОБА_6 вважають, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення встановлена, а тому кримінальне провадження не може закриватися з цих підкстав.
Вислухавши позицію прокурора, потерпілоі та представника потерпілої, дослідивши надані докази, суд вважає, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню.
03 вересня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000246 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, за обставин про те, що ОСОБА_7 шахрайським способом заволодів чужим майном, чим спричинив матеріальну шкоду.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність і публічність.
Принцип законності (ст. 9 КПК України), зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Принцип публічності (ст. 25 КПК України) визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрите після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів.
Правовими нормами ст. 91 КПК України визначені обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку,за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Під час досудового розслідування слідчим не досліджені всебічно і повно обставини цього кримінального провадження, є також передчасним твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Із вказаних підстав клопотання прокурора Зборівського відділу Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області про закриття на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000246, відомості про яке 03 вересня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 12 і 49 КК України, ст.ст. 2, 9, 25, 284, 369, 372 і 392 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора Зборівського відділу Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області про закриття кримінального провадження № 0000246, відомості про яке 03 вересня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України з підстав, передбачених ст.284 ч.1 п.п.3-1 КПК України відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду шляхом її подачі через Зборівський районний суд протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя Зборівського
районного суду ОСОБА_1