ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 514/141/20
Провадження по справі № 1-кп/514/46/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким зареєстровані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 22 січня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березине Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого та мешкаю - чого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, студента 26 училища ОВПУ МТС, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 383 , ч. 1 ст. 384 КК України

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 січня 2020 року о 12 годині 18 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні №21 Тарутинського відділення поліції Арцизького відділу поліції ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: вул. Красна, 237, смт Тарутине Одеської області, діючи умисно, з метою завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, і розуміючи, що чинить протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме: подав письмову заяву про те, що невідомі особи, шахрайським шляхом з банківської карти клієнта АТ КБ «ПриватБанк» заволоділи його грошовими коштами в сумі 20 000 грн., тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.

Крім того, ОСОБА_4 15 січня 2020 року в період часу з 13:45 год. по 14:15 год., діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що відносно нього кримінальне правопорушення не вчинялося, будучи попередженим про кримінальну відповідальність щодо завідомо неправдивого показання потерпілим, згідно вимог ст. 384 КК України, маючи умисел на дачу завідомо неправдивих показань під час допиту в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, надав неправдиві показання уповноваженій службовій особі Тарутинського відділення поліції Арцизького відділу поліції ГУНП в Одеській області - старшому слідчому слідчого відділення капітану поліції ОСОБА_6 про вчинення відносно нього злочину, який передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за:

- ч. 1 ст. 383 КК України, а саме: завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину;

- ч. 1 ст. 384 КК України, а саме: завідомо неправдиве показання потерпілого надане органу, що здійснює досудове розслідування.

У відповідності до ч. 1 ст. 474 КПК України до суду надійшла угода про визнання винуватості від 24 березня 2020 року, укладена між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Виходячи зі змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України.

Згідно угоди сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання:

- за ч. 1 ст. 383 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі,

- за ч. 1 ст. 384 КК України у вигляді 1 (одного) року 1 (місяця) обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (місяця) обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Із запропонованим видом і мірою покарання ОСОБА_4 погодився.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, дав згоду на застосування визначеного в угоді покарання, зазначив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди.

У підготовчому засіданні захисник ОСОБА_5 не заперечувала щодо застосування визначеного в угоді покарання.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, правильність правової кваліфікації злочинів за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України, які згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; ст.ст.373-376; ст. 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 березня 2020 року укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 383 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 384 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 24 березня 2020 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому, захиснику та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1