Справа № 344/4197/18
Провадження № 11-кп/4808/43/20
Категорія ч.1 ст.115 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2014 року, яким його засуджено за ч.1 ст.115 КК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та призначити новий розгляд за ново виявленими обставинами, допитати свідків , експертів та працівників патрульної служби. , а також скасувати вирок Івано-Франківського міського суду від 30.10.2014 року та виправдати його за відсутністю доказів, оскільки кримінальну справу щодо нього сфабриковано.

В обґрунтування апеляційних доводів вказує, що колегія суддів суду першої інстанції безпідставно не взяла до уваги наступні нововиявлені обставини: свідчення свідка ОСОБА_10 , який може підтвердити, що в 10 годині було вбито людину; пояснення охоронця з літньої палатки, який вказував, що бачив у вечір вбивства разом з потерпілим людину, значно вищу за ОСОБА_8 ; свідчення працівників Патрульної служби про те, що ОСОБА_8 того вечора не було на вокзалі, де сталось вбивство; а також те, що судом не було встановлено людей, з якими потерпілий розпивав спиртні напої.

Під час апеляційного розгляду:

- Засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2014 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2015 року зазначений вирок щодо ОСОБА_8 залишено без змін.

Разом з тим, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2015 року частково задоволено касаційну скаргу захисника ОСОБА_11 і вищевказану ухвалу апеляційної інстанції скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції слугувало те, що апеляційним судом не встановлено точний час настання смерті потерпілого ОСОБА_12 , не доведено факту присутності ОСОБА_8 на місці скоєння злочину, не надано оцінки тому, що на брюках засудженого виявлено незначну кількість крові, що може походити від потерпілого, однак, на думку захисника, може свідчити про інші причини появи її там, не розглянуто клопотання сторони захисту про визнання окремих доказів неналежними, а саме висновку судово-медичної експертизи, яку проводив судовий експерт у якого закінчилися повноваження, не навів мотивів з яких ці та інші доводи апеляцій визнані необґрунтованими, а щодо правильності висновків суду першої інстанції обмежився загальними фразами.

Після повторного апеляційного перегляду вирок Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами, мотивуючи свої вимоги тим, що його вина у вчиненні злочину не була доведена, а висновки суду були побудовані на неналежних доказах. Зокрема, як на нововиявлену обставину, вказує на те, що у січні 2018 року під час бесіди зі своїм земляком ОСОБА_10 , який відбуває покарання в Городищенській виправній колонії, він довідався про те, що 18 червня 2013 року близько 22 години ОСОБА_10 знаходився в районі залізничної станції м. Івано-Франківськ і на той час він бачив, що потерпілий ОСОБА_13 вже був без ознак життя. При цьому, судом так і не було встановлено часу смерті потерпілого, а тільки зазначено, що тілесні ушкодження були заподіяні потерпілому близько 02.30 год. Вказує, що згідно показань свідків, їм невідомо коли і при яких обставинах настала смерть потерпілого і батьки потерпілого також свідчили про те, що востаннє вони спілкувалися з сином в телефонному режимі 18 червня 2013 року близько 20-21 години, після цього на дзвінки більше не відповідав.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив з того, що вказані засудженим обставини не тільки існували на час ухвалення вироку щодо нього, а й очевидно понад три роки були відомі заявнику на час подання цієї заяви, а тому твердження засудженого про наявність нововиявленої обставини, передбаченої п.4 ч.2 ст.459 КК України, не відповідає дійсності. Крім того, доводи засудженого фактично свідчать про його незгоду з прийнятим судовим рішення, яке набрало законної сили, що не є підставою для перегляду такого рішення за нововиявленими обставинами.

З даним висновком колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про існування цих обставин.

Частиною 4 ст. 461 КПК України встановлено, що за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Під нововиявленими обставинами слід розуміти встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Відповідно до ст. 22 КПК, кримінальне провадження в Україні, здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наявність обставин які можуть бути визнані судом нововиявленими повинна бути доведена особою, яка звертається до суду з відповідною заявою, у зв`язку з чим посилання засудженого на обставини, які ним не доведені, свідчить про безпідставність його доводів про необхідність перегляду судового рішення.

Зокрема, у даному кримінальному провадженні засуджений посилається на те, що йому відомо про те, що свідку ОСОБА_10 відомі обставини, які стосуються злочину за який його засуджено.

Однак, реальна наявність такого свідка та його спроможність надати показання, які свідчать про невідповідність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину в судовому засіданні апеляційної інстанції не доведені.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи засудженого ОСОБА_8 щодо змісту пояснень, які може надати свідок ОСОБА_10 та вважає сумнівним можливість свідка детально пригадати обставини, які відбувались в червні 2013 року.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка звертається з заявою про перегляд судового рішення повинна довести, що вказана обставина є такою, що свідчить про невідповідність висновків суду щодо встановлених фактичних обставин та доводить неправильність рішення суду, яке повинно бути обов`язково переглянуто.

Крім того, обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Разом з тим, зі змісту доводів засудженого ОСОБА_8 вбачається, що він не згідний з вироком суду, яким встановлена доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення та використовує право на звернення до суду за нововиявленими обставинами з метою переоцінки сукупності доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час ухвалення обвинувального вироку.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції є належним чином вмотивовані, відповідають вимогам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського міського суду від 30 жовтня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5