ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1347/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/45/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду 05 лютого 2020 р. апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на вирок Заліщицького районного суду Тернопільської обл. від 20 листопада 2019 р. у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 002965 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисівці Заліщицького району Тернопільської обл., жителя АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Стягнуто із ОСОБА_7 в дохід держави 1099 (одну тисячу дев`яносто дев`ять) гривень 07 копійок процесуальних витрат у справі, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази - два мобільні телефони марки "Дуггі", модель "Шот 2", ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , марки "Сяомі", модель "Редмі 4 ікс", ІМЕІ 1 - НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 вважати переданими за належністю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду в частині визначення суми збитків та призначеного обвинуваченому покарання, представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок Заліщицького районного суду Тернопільської обл. від 20 листопада 2019 р. скасувати, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що місцевий суд при визначенні суми збитків керувався висновком судово-товарознавчої експертизи №6.1 1056/19 від 20.09.19 р., де зазначено вартість викрадених телефонів 2171.43 грн, в той час як за словами потерпілого вартість викрадених телефонів складає 6 200 грн.

Окрім того, наголошується у скарзі, обираючи покарання обвинуваченому у виді громадських робіт, суд безпідставно врахував добровільне відшкодування ним заподіяних збитків, при тому, що ОСОБА_7 не повернув ОСОБА_8 жодної гривні в рахунок відшкодування збитків, а факт повернення потерпілому телефонів у пошкодженому та непридатному стані не може вважатися їх відшкодуванням.

Так, згідно вироку суду 25 квітня 2019 року біля 16 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на веранді житлового будинку ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_2 , побачив на підлозі під кріслом та на кріслі два мобільні телефони, що належали ОСОБА_8 , які вирішив викрасти.

Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він не буде помічений, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу з підлоги веранди вищевказаного житлового будинку викрав мобільний телефон марки "Дуггі", модель "Шот 2", ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 вартістю 761,43 грн. разом із силіконовим чохлом вартістю 100 грн та з крісла викрав мобільний телефон марки "Сяомі", модель "Редмі 4 ікс", ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , вартістю 1210 грн. разом із силіконовим чохлом вартістю 100 грн., після чого покинув місце події, чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_8 на загальну суму 2171,43 грн.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора та думку обвинуваченого, які просять вирок суду залишити без змін, оскільки він є законним і обгрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апелянта, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок є обґрунтованим, якщо він постановлений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно і повністю досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду, в тому числі про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Мотивувальна частина обвинувального вироку згідно ст. 374 КПК України повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.91 КПК України при розгляді справи в суді серед інших обставин підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції дані вимоги кримінально-процесуального закону були дотримані в повній мірі.

Так, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, винуватості ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки є правильними і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну оцінку, обґрунтовано визнавши їх належними, допустимими та достатніми для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, і які в апеляційній скарзі не оспорюються.

Сума збитків, спричинена потерпілому ОСОБА_8 злочинними діями обвинуваченого, на думку колегії суддів, досудовим слідством визначена правильно, з огляду на досліджений як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні висновок експерта №6.1 1056/19 від 20.09.19 р., де зазначена вартість викрадених телефонів 2171.43 грн.

При цьому у висновку наголошено, що ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки "Дуггі", модель "Шот 2", ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 станом на 25 квітня 2019 р., тобто на день вчинення злочину, могла становити 761,43 грн., та ринкова вартість мобільного телефону марки "Сяомі", модель "Редмі 4 ікс", ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 станом на 25 квітня 2019 р. могла становити 1210 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що твердження потерпілого про вартість двох телефонів, яка нібито на день вчинення крадіжки складала 6 200 грн., є неспроможними.

У висновку експерта наведені, окрім інших аргументів, ціни на ринку пропозицій за одиницю, де максимальна вартість телефону марки "Сяомі", модель "Редмі 4 ікс", ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 складає 1 400 грн., телефону марки "Дуггі", модель "Шот 2", ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 1 200 грн (а.к.п. 43).

Окрім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Такий позов потерпілим до обвинуваченого не предявлявся. Не скористався він в цьому випадку і послугами захисника, який представляв його інтереси в судовому засіданні місцевого суду.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що з обєктивної сторони крадіжка відноситься до злочинів з матеріальним складом. Тому, крім діяння (таємного викрадення), обовязковими її ознаками є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний звязок між цією шкодою і його викраденням.

Відповідно в залежності від суми викраденого залежить і кваліфікація злочинних дій винного (крадіжка, що завдала значної шкоди потерпілому, вчинена у великих розмірах та в особливо великих розмірах).

Саме визначена досудовим слідством вартість викраденого майна і стала підставою для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, яка в апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_9 не оскаржувалась, а тому дана обставина навіть при наявності обгрунтованих підстав не може слугувати причиною для скасування вироку суду та постановлення нового відповідно до вимог ст. 409 КПК.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, позитивну характеристику за місцем проживання, інші помякшуючі вину обставини, зокрема визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином, твердження про те, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував ту обставину, що збитки потерпілому не відшкодовані, на увагу не заслуговують з наведених вище підстав.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд виходив з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, в тому числі думку потерпілого.

Наведені в апеляційній скарзі представника потерпілого доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого і за своїм видом є невиправдано мяким, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх доводів необхідності призначення більш тяжкого покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що немає підстав вважати призначене обвинуваченому покарання несправедливим та відповідно відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_9 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2019 р. щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи