Справа № 621/1404/20
Пр. № 1-кп/621/209/20
ВИРОК
18 червня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий - суддя ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Велика Гомільша Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.03.2011 за ч. 4 ст. 296 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений 08.05.2013 умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 17 днів;
2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11.07.2018 за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
у злочинах, передбачених частиною 2 статті 310, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,
В середині квітня 2020 року, ОСОБА_5 , на огородженій прибудинковій території за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , виявив самосів дикорослих рослин роду конопля, які не став знищувати, а навпаки, достовірно знаючи, що конопля є рослиною, що містить наркотичні речовини та вирощування якої заборонено, в порушення Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи умисно, впродовж квітня - травня 2020 року став створювати умови для доведення їх до стадії дозрівання, таким чином здійснив їх незаконне вирощування.
02.05.2020 в період часу з 13 год. 00 хв. до 14 год. 35 хв., на прибудинковій території за місцем мешкання ОСОБА_5 за вказаною вище адресою, працівниками поліції виявлено та вилучено 63 кущі, які є рослинами роду конопля, що містить психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.
Зазначеними діями ОСОБА_5 , вчинив незаконне вирощування конопель в кількості більше п`ятдесяти рослин, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України.
Крім того, 02 травня 2020 року близько 09:00 год., між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
В ході сварки, перебуваючи в приміщенні квартири, ОСОБА_5 , у стані алкогольного сп`яніння, навмисно завдав ОСОБА_4 не менше десяти ударів кулаком правої руки в область голови, тулубу та верхніх кінцівок, внаслідок чого остання опинилась на підлозі в лежачому положенні. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , навмисно завдав останній один удар носком правої ноги в область її обличчя. Після цього, ОСОБА_4 , підвівшись, вибігла з приміщення квартири у двір, де ОСОБА_5 , наздогнавши її, за допомогою дерев`яного держака, який підібрав з землі, навмисно завдав не менше десяти ударів в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, від яких остання впала на землю, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження: - синці та садна на обличчі, по одному синцю на задній поверхні правого та лівого плеча, по одному синцю на задній поверхні правої та лівої гомілки, які в сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень; травматичний надлом другого зуба на 1/3 верхньої щелепи праворуч, що є легким тілесним ушкодженням, що призвело до стійкої втрати працездатності до 10%; - забитих ран на слизовій оболонці нижньої губи праворуч та ліворуч, які як у сукупності, так і кожне окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.
Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.
З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
Обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів у повному обсязі визнав, та під час судового розгляду показав, що дійсно в середині квітня 2020 року він виявив на огороженій прибудинковій території за місцем свого мешкання самосів дикорослих рослин роду коноплі, за якими став доглядати. Визнав факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та зазначив, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, не оспорював кількість нанесених ударів та завданих тілесних ушкоджень.
У вчинених злочинах щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_5 є винуватим:
- у незаконному вирощуванні конопель у кількості більше п`ятдесяти рослин, його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України;
- в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином;
- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчинених злочинів, та активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його фактичні обставини;
- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння;
- особу винного, який раніше судимий; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; не одружений; не працює; за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої відсутні скарги.
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статтей інкримінованих злочинів, від відбування якого ОСОБА_5 , можливо звільнити на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з застосуванням положень статті 76 Кримінального кодексу України.
Приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_5 , положень статтей 75, 76 Кримінального кодексу України, суд окрім тяжкості злочину, особи обвинуваченого, враховує конкретні обставини справи, наслідки, які мали місце в результаті протиправних дій, факт того, як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи та психологічне ставлення особи до вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків.
Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_5 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів та проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів №13/1/1301/СЕ від 15.05.2020 в розмірі 980 грн. 70 к.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_5 винуватим у злочинах, передбачених частиною 2 статті 310, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.
Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.
Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн 70 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів та проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів №13/1/1301/СЕ від 15.05.2020.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: