Справа № 442/2786/20
Провадження № 1-в/442/176/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю учасників судового засідання:
прокурора ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
представника ДВК № 40 ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, до засудження офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 16.09.2016 Бродівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі звільнений з іспитовим строком на 1 рік; засудженого 17.11.2017 Бродівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 71; ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.12.2016 по 01.06.2017 в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
Початок строку 11.12.2018 Кінець строку 07.04.2021,
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.
Вислухавши пояснення засудженого, який заяву просив задовольнити, думку представника ДВК № 40 та прокурора, які проти задоволення заяви не заперечували, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.
Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з кримінально-процесуальним законодавством умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Встановлено, що вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17.11.2017 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бродівського районного суду Львівської області від 16.09.2016 і остаточно визначено до відбування покарання ОСОБА_3 у виді трьох років двох місяців позбавлення волі; відповідно до вимог ст. 5 та ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме, строк тримання його під вартою з 29.12.2016 по 01.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; строк відбуття визначеного покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання; запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено без змін до вступу вироку в законну силу; ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно висновків товарознавчих експертиз № 6-856/16 від 21.12.2016 та № 9/574 від 01.12.2016 становлять 791,64 гривень; вирішено питання речових доказів.
Як вбачається з наданої суду характеристики, складеної в.о. начальника відділення СПС № 8 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 , затвердженої заступником начальника Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської області ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 11.12.2018. Під час перебування в УВП-19 м. Львова характеризувався посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочення не надавались. З 10.01.2019 року відбуває покарання в ДУ „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) Львівської області. За час відбування покарання характеризується посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. Ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, у відношенні до представників адміністрації установи неоднозначний, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, виконання їх тільки за призначенням, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має, відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, однак не вбачає суспільної необхідності у виконанні, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, участі в організації та проведенні виховних заходів, передбачених ст. 123 КВК України не приймає, участі у реалізації програм диференційовано виховного впливу згідно статті 123 КВК України не приймає, до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, передбачених ст. 126 КВК України, не прагне, вважає свій загальноосвітній рівень достатнім, участі у роботі самодіяльних організацій засуджених відділення, передбачених ст. 127 КВК України, не приймає. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 113 КВК України засуджений підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки (передачі) та бандеролі. Згідно протоколу № 5 від 13.03.2019 комісією ДУ „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) засудженому ОСОБА_3 відмовлено у застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, як такому що не стає, згідно протоколу № 17 від 11.09.2019 комісією ДУ „Дрогобицька виправна колонія (№ 40) засудженому ОСОБА_3 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення. Вину у скоєному злочині не визнає. Згідно вироку суду є позов в сумі 791,64 грн. Виконавчі листи до виконання не надходили. Засуджений ОСОБА_3 на профілактичному обліку в установі не перебуває.
Згідно ст. 81 КК України підпадає під умовно-дострокове звільнення після відбуття ним 2/3 строку покарання.
Враховуючи вищенаведене, та те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення, суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі є передчасною, оскільки засуджений не довів свого виправлення, застосовувалося одне заохочення, ОСОБА_3 не відшкодовано на користь держави процесуальні витрати в сумі 791,64 грн за проведення судових експертиз, не має достатніх навичок до виконання робіт з самообслуговування, а тому, оскільки не доведено виправлення засудженого, заява задоволенню не підлягає.
Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, ст. 372, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1