Номер провадження: 11-кп/813/1058/20
Номер справи місцевого суду: 514/1557/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 20.01.2020 року якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000214 від 31.07.2019 року відносно ОСОБА_9 , повернуто прокурору, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного рішення.
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 20.01.2020 року було повернуто клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000214 від 31.07.2019 року відносно ОСОБА_9 , оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції, оскільки ухвала суду є незаконною, необгрунтованою та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підста ви його ухвалення.
Згідно п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Згідно ч. 1 ст. 511 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є процесуальним рішенням, яким закінчується досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідність здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Згідно ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Суд першої інстанції, на підставі приписів п.3 ч.2 ст. 314 КПК України, повернув прокурору клопотання про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру, з тих підстав, що клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, оскільки посилання у клопотання на наявність у ОСОБА_9 умислу на вчинення злочину, а також викладення формулювання обвинувачення суперечить посиланням у клопотанні на підстави для застосування примусових заходів медичного характеру, а саме посилань на вчинення суспільно небезпечного діяння у стані неосудності.
Дослідивши клопотання про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув клопотання прокурору

Зокрема, з змісту клопотання вбачається, що на момент вчинення інкримінованих дій ОСОБА_9 він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто, згідно вимог ст.ст. 11, 18, 19 КК України, він не є суб`єктом злочину, так як був у стані неосудності.
Разом з тим, в клопотанні викладене формулювання обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, зокрема нанесення умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а не суспільно небезпечного діяння, що не відповідає положенням ст.ст. 292, 503 КПК України.
Також, в клопотанні міститься посилання на наявність у ОСОБА_9 прямого умислу на спричинення потерплому тілесних ушкоджень, що не відповідає положенням ст.ст.19, 24 КК України.
Зазначені обставини свідчать проте те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, а тому суд першої інстанції обґрунтовано повернув його прокурору.
Разом з тим, з мотивувальної частини ухвали суду вбачається, що при поверненні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд помилково послався на п.3 ч.2 ст. 314 КПК України, який не передбачає повернення клопотання прокурору. У даному випадку клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має бути повернуто на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що з мотивувальної частини ухвали суду має бути виключена вказівка на п.3 ч.2 ст. 314 КПК України, та вона має бути доповнена вказівкою на п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.

При таких обставинах, відповідно до положень ст.ст.407,409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги знайшли часткове підтвердження, ухвала суду першої інстанції має бути змінена з виключенням з мотивувальної частини вказівки на п.3 ч.2 ст. 314 КПК України та доповненням вказівкою на п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, а в іншій частині ухвала суду має бути залишена без змін, так як висновки в ухвалі суду про повернення клопотання відповідають фактичним обставинам.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 20.01.2020 року якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000214 від 31.07.2019 року відносно ОСОБА_9 , повернуто прокурору, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали суду вказівку на п.3 ч.2 ст. 314 КПК України, та вона має бути доповнена вказівкою на п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.

В іншій частині ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 20.01.2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 03.07.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3