Справа №463/4286/20
Провадження №1-кс/463/2500/20
У Х В А Л А

19 травня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою від 15 травня 2020 року, яка надійшла на адресу суду 18 травня 2020 року, на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000033 від 11 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст. 382 КК України. Просить визнати дії та бездіяльність слідчого ОСОБА_4 протиправними; скасувати описану вище постанову; зобов`язати слідчого вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що в даному кримінальному провадженні вважає себе потерпілим так як ним подану заяву про вчинення кримінального правопорушення, а тому він набув статусу потерпілого з моменту подання відповідної заяви.
В судовому засіданні скаржник, подану скаргу підтримав і пояснив, що ним було подано заяви про вчинення кримінальних правопорушень, а тому він у відповідності до положень ст. 55 КПК України набув статус потерпілого так як кримінальні правопорушення прокурором і адвокатом, на його думку, були вчиненні під час розгляду справи в Трускавецькому міському суді під час розгляду кримінального провадження № 0000279 від 6 липня 2019 року. Просив скаргу задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких в задоволення такої просив відмовити, так як на момент винесення оскаржуваної постанови не було встановлено факту спричинення скаржнику шкоди, а тому постанову про відмову у визнанні потерпілим вважає такою, що прийнята у відповідності до вимог КПК України.
За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, відносно чого скаржник не заперечив.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги вбачається, що постановою від 29 квітня 2020 року слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000033 від 11 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст. 382 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Тобто встановлено, що слідчим розглянуто питання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такого винесено оскаржувану постанову.
З оскаржуваної постанови вбачається, що на момент винесення такої слідчим не встановлено обставин заподіяння ОСОБА_3 шкоди.
Під час судового розгляду не здобуто жодного підтвердження про те, що вказаними вище кримінальними правопорушеннями передбаченими ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст. 382 КК України, станом на день розгляду скарги, ОСОБА_3 спричинена будь-яка шкода. Матеріали скарги не містять доказів протилежного і докази заподіяння будь-якої шкоди скаржником не надано і на момент розгляду скарги.
Отже, враховуючи наведене, постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 29 квітня 2020 року правомірно відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000033 від 11 вересня 2019 року.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Також слід звернути увагу, що слідчий суддя за наслідками розгляду скарги вправі прийняти рішення визначене статтею 307 КПК України, в переліку яких відсутнє визнання дій чи бездіяльності слідчого протиправною.
Керуючись вимогами ст.ст. 55, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 29 квітня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000033 від 11 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст. 382 КК України відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1