УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників в інтересах ОСОБА_4 , ТОВ «Пауер Інжиніринг», ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника в інтересах ОСОБА_4 , ТОВ «Пауер Інжиніринг», ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000251 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва 02.10.2019 року надійшло клопотання представника в інтересах ОСОБА_4 , ТОВ «Пауер Інжиніринг», ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000251 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що 12 червня 2019 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ СВ РОВКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000251 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та накладено арешт на речі та документи, вилучені в ході обшуку 28.05.2019 року за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та в автомобілі марки "LexusLX 570» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме:
1.Грошові кошти на загальну суму 2 040 000 гривень;
2.Ноутбук НР чорного кольору SN#CND7432V4D;
3.Ноутбук НР ЕР ENVYmodel 13-ag 0012urчорного кольору SN#8CG8391DJQ;
4.Інші речі та певні документи.
Зазначає, що жодного відношення до кримінального провадження вилучені грошові кошти, речі та документи, на які накладений арешт цією ухвалою, не мають; докази, які містяться у вказаному кримінальному провадженні, є недопустимими.

У зв`язку з вказаним, представник просить скасувати арешт на вищевказане майно.

В судовому засіданні представники в інтересах ОСОБА_4 , ТОВ «Пауер Інжиніринг», ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 клопотання підтримали та просили задовольнити клопотання.

Слідчий в судовому засіданні заперечила з приводу клопотання, просила залишити клопотання представника без задоволення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, у відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000251 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ СВ РОВКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000251 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.212 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
За результатом розгляду клопотання старшого слідчого слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 12 червня 2019 року постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ СВ РОВКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000251 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та накладено арешт на речі та документи, вилучені в ході обшуку 28.05.2019 року за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 та в автомобілі марки "LexusLX 570» д.н.з. НОМЕР_1 , в тому числі на: грошові кошти на загальну суму 2 040 000 гривень; ноутбук НР чорного кольору SN#CND7432V4D; ноутбук НР ЕР ENVYmodel 13-ag 0012urчорного кольору SN#8CG8391DJQ.
При постановленні вказаної ухвали слідчим суддею досліджено існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту підстав, передбачених ч. 3 ст. 132, ст. 170 КПК України, надані слідчим матеріали достатньою мірою підтверджують наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КПК України.

Слідчим суддею зазначено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

На вказану ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, яку ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 16.07.2019 року залишено без задоволення.

При цьому в ухвалі Київського апеляційного суду від 16.07.2019 року зазначено, що з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучене майно, може зникнути або бути передане, арешт на нього слідчим суддею накладено обгрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Окрім цього, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи вищевикладені обставини справи в сукупності, а також те, що матеріали клопотання та долучені до нього документи не містять належного обґрунтування та доказів про те, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на вказане майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання представника в інтересах представника в інтересах ОСОБА_4 , ТОВ «Пауер Інжиніринг», ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000251 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника в інтересах ОСОБА_4 , ТОВ «Пауер Інжиніринг», ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000251 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 31 жовтня 2019 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1