Справа № 191/1258/18
Провадження № 1-кп/191/105/18
У Х В А Л А
іменем України

25 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши клопотання про застосування до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності примусових заходів виховного характеру відносно малолітніх:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівське, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, учня 9-го класу Новоолександрівської СЗШ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, учня 8-го класу ЗОШ №4 м. Синельникове, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 21.06.2017 року,

за участю: прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,
законного представника - ОСОБА_7 ,
законного представника - ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_9
представника сектору ювенальної превенції Синельниківського відділу поліції ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
Приблизно в 22 години 15 хвилин, 20 червня 2017 року, малолітній ОСОБА_3 , знаходячись на вул. Деповській в м. Синельникове, Дніпропетровської області разом із малолітнім ОСОБА_4 , побачив раніше незнайому йому жінку, ОСОБА_11 , яка проходила повз вулиці, прямуючи до свого місця проживання, а саме до будинку АДРЕСА_3 .

Побачивши, що у ОСОБА_11 в руках знаходяться сумка та поліетиленовий пакет, у малолітнього ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння її майном, з метою реалізації якого останній запропонував малолітньому ОСОБА_3 разом відкрито заволодіти майном потерпілої ОСОБА_11 , з чим він погодився.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном малолітній ОСОБА_12 разом із малолітнім ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшли ззаду до потерпілої ОСОБА_11 , яка в цей час йшла в напрямку свого місця мешкання до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 обома руками почав виривати з лівої руки сумку, а ОСОБА_4 поліетиленовий пакет, який був в правій руці потерпілої. Діючи з спільним злочинним умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, в той момент коли малолітній ОСОБА_3 виривав з лівої руки ОСОБА_11 сумку, а малолітній ОСОБА_4 в цей момент вирвав поліетиленовий пакет з правої руки, тим самим відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia» 225 (RМ-1011), вартістю 427 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку.

Після чого малолітній ОСОБА_3 разом з малолітнім ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище.

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст.186 України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище.

У зв`язку із повним визнанням ОСОБА_3 та ОСОБА_8 своєї вини в скоєнні дій, які підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнання ними кваліфікації дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав доцільним, обмежившись допитом осіб, відносно яких вирішується питання про застосування заходів виховного характеру, показання яких відповідають фактичним обставинам, викладеним в їх обвинуваченні і ними не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що їх характеризують.
Таким чином, суд вважає доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вчинили суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав в судовому засіданні подане клопотання про застосування до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд ОСОБА_3 матері ОСОБА_7 та ОСОБА_8 батькові ОСОБА_8 строком на 1 рік, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім суспільно небезпечних діянь.

Особи, відносно яких вирішується питання про застосування заходів виховного характеру, їх законні представники, захисник, представник служби у справах дітей, представник сектору ювенальної превенції Синельниківського ВП не заперечували проти задоволення поданого клопотання та застосування заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батькам.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження, прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 97 КК України, суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.
При цьому, як зазначено в абзаці 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж досягнення особою повноліття).
Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25.03.2009 року, матір`ю останнього є ОСОБА_7 .
Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.09.2004 року, батьком останнього є ОСОБА_8 .
Виходячи з вищезазначених вимог закону, беручи до уваги дані про неповнолітніх осіб, враховуючи обставини провадження, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на даний час навчаються, дані про осіб, поведінку у школі, дані про їх сім`ї, здатність батьків останніх забезпечити виховний вплив на своїх дітей, та здатність здійснювати постійний контроль за їх поведінкою, позитивно впливати на них, зважаючи на умови життя, виховання і поведінку неповнолітніх, їх ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку, що до неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батькам строком на 1 рік.
Керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 501 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про застосування до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності примусових заходів виховного характеру відносно малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 21.06.2017 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітніх під нагляд батькам, а саме:
роз`яснити судом неповнолітнім, наслідків їх дій, шкоди, завданої охоронюваним законом прав осіб та оголошення неповнолітнім осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати у разі продовження ними протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Передати неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд матері ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Передати неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під нагляд батьку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Встановити тривалість примусових заходів виховного характеру відносно протягом одного року з моменту набрання вироком законної сили.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1