Справа № 502/1999/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, кримінальне провадження відомості про яке 03.09.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509, за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кілія, Одеської області, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 186 ч. 1 та ст. 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02.09.2019 року близько 13 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись в гостях у своєї родички ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, маючи вільний доступ, шляхом відкриття тумбочки комоду взяла 1 (одну) купюру номіналом 500 гривень, після чого була помічена господаркою квартири. В подальшому, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, не припиняючи свої злочинні дії, а навпаки реалізуючи свій намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, не реагуючи на вимогу повернути викрадене майно, яку висунула потерпіла ОСОБА_5 , з викраденим майном ОСОБА_4 зникла в невідомому напрямку, тим самим відкрито заволоділа грошовими коштами на суму 500 гривень 1 (однією) купюрою, яка належать потерпілій ОСОБА_5 .

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 186 ч. 1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
11.09.2019 року близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись в гостях у своєї родички ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, маючи вільний доступ, шляхом відкриття тумбочки фаши взяла 2 (дві) купюри номіналом по 500 гривень, після чого була помічена господаркою квартири. Далі, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, не припиняючи свої злочинні дії, шляхом вільного доступу з правої кишені халату, який був одягнений на потерпілій ОСОБА_5 , правою рукою взяла 1 (одну) купюру номіналом50 гривень. В подальшому, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, не припиняючи свої злочинні дії, а навпаки реалізуючи свій намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, не реагуючи на вимогу повернути викрадене майно, яку висунула потерпіла ОСОБА_5 , з викраденим майном ОСОБА_4 зникла в невідомому напрямку, тим самим відкрито заволоділа грошовими коштами на суму 1050 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 186 ч. 2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
За сукупністю, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ст. 186 ч. 1 та ст. 186 ч. 2 КК України.
Допитана у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаялась та не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень (злочинів), повністю доведена, а її дії кваліфіковані органом досудового слідства вірно.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує:

- наявність обставин, які, у відповідності до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків;
- відсутність обставин, які, у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає що обвинуваченій повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах, визначених санкціями інкримінованих статей, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинуваченою вчинені злочини, передбачені різними частинами однієї статті особливої частини КК України.

Крім того, суд враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), данні, що характеризують особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного, наявність у неї постійного місця проживання та відсутність судимостей, відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілих, досудову доповідь органу пробації, що у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) та значно пом`якшує покарання і, призначаючи ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованих статей, вважає можливим її виправлення без відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України.

Іспитовий строк обвинуваченій підлягає обчисленню з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

Відомості про речові докази, судові витрати та цивільні позови у даному кримінальному провадженні суду не надані.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 186 ч. 1 та ст. 186 ч. 2 КК України і призначити їй покарання:
- за ст. 186 ч. 1 КК України один рік позбавлення волі;
- за ст. 186 ч. 2 КК України чотири роки позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та до відбуття визначити чотири роки позбавлення волі.
У відповідності до вимог ст. ст. 75-76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона на протязі двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку з 28.10.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1