УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001435 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001435 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 24.12.2014, близько 00.00 год. 15.11.2019, перебував в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі заздалегідь принесений із собою металевий предмет, зовні схожий на пневматичний пістолет. У цей час у вказаному будинку та на території зазначеного домоволодіння перебували також його власник ОСОБА_6 , тимчасовий мешканець вказаного будинку ОСОБА_7 , співмешканка ОСОБА_6 ОСОБА_8 та товариш ОСОБА_5 ОСОБА_9 .

Під час перебування перелічених осіб у вказаному місці між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які знаходились в одній із житлових кімнат будинку, виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_6 , реалізовуючи який, ОСОБА_5 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян і їх право на відпочинок в нічний час, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, використовуючи малозначний привід, безпричинно, усвідомлюючи, що він діє в присутності сторонніх осіб, демонструючи свою зверхність, дістав із внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений, заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме принесений із собою металевий предмет, зовні схожий на пневматичний пістолет, та здійснив із вказаного предмета понад двадцять пострілів (точну кількість слідством не встановлено) по рукам, ногам та голові ОСОБА_6 , після чого залишив приміщення будинку та зник в невідомому напрямку.
Внаслідок таких дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 згідно з випискою із медичної картки хворого МКЛ ШМД від 15.11.2019 заподіяно тілесні ушкодження у виді травматичних кульових інфікованих ран обох кистей з наявністю стороннього тіла (куль 5 штук), травматичних інфікованих ран ділянок обох колінних суглобів, травматичної інфікованої кульової рани тім`яно-потиличної білянки голови з наявністю стороннього тіла (куль 1 штука).
21.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

Причетність ОСОБА_5 , до вчинення даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 15.11.2019; протоколами огляду місць подій від 15.11.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 16.11.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.11.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.11.2019; протоколом огляду місця події від 19.11.2019; повідомленням про підозру ОСОБА_5 .
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 будучи особою раніше судимою,на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та те, що він перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність.

Крім того, ОСОБА_5 після вчинення хуліганських дій відносно потерпілого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, за місцем фактичного проживання та реєстрації був відсутній протягом 4 днів, оскільки місце фактичного проживання та реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_2 неодноразово перевірялось працівниками поліції, таким чином переховувався від органів досудового розслідування.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, тому обрання відносно нього будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим (п.1. ч.1 ст. 177 КПК України); незаконний вплив підозрюваного на свідків та потерпілого, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні з метою створення сприятливих для себе умов (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше засуджувався за умисний, в тому числі, тяжкий корисливий злочин, крім того не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, що вказує на те, що останній може продовжувати вчиняти злочини корисливого характеру (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, особисте зобов`язання на думку органу досудового розслідування не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він немає постійного місця проживання, тому зможе переховуватися від органів досудового розслідування, суду, а також перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
За таких обставин враховуючи те, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, мають місце ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід, ніж взяття під варту, не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засідання клопотання підтримала та просила задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При цьому, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, , раніше судимий, не працює, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може намагатись переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Враховуючи наявність вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає, що клопотання підозрюваного про застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без встановлення застави, оскільки злочин скоєно із застосуванням насильства.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту проголошення ухвали, тобто з 15.50год. 22.11.2019року.
Встановити строк дії ухвали строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.50год. 21.01.2020.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя