Єдиний унікальний № 500/3619/19
Провадження № 1-кп/500/146/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

25 липня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

провів в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000298, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток Приморського краю Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представники потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Суть питання, що вирішується

1.Прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, строк тримання під вартою якого спливає 29 липня 2019 року з посиланням на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини
2.Сторона обвинувачення посилається на те, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого з огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, що свідчить про можливість переховування обвинуваченого від можливого покарання, яке йому загрожує. Крім того, прокурор послався на те, що існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, зокрема, свідка ОСОБА_13 , з якою обвинувачений перебуває у фактичних шлюбних відносинах та до застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав у одному помешканні. Також свідок ОСОБА_13 звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що боїться прибути до суду. Крім того, враховуючи той факт, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя особи, а також того, що він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в той час, коли на розгляді в Ізмаїльському міськрайонному суді перебувало інше кримінальне провадження відносно нього за ч. 2 ст. 121 КК України, існує ризик вчинення ним нових злочинів.

3.Представниця потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_11 підтримала клопотання прокурора, представник потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_12 послався на розсуд суду, обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, висловили думки про можливість заміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
4.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

5.Відповідно до ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2019 р. при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

6.За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

7.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

8.За змістом положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, тобто продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

9.Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується (санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років); вік та стан його здоров`я (37 років, стан здоров`я не перешкоджає утриманню його під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, немає постійного місця роботи та навчання. Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обвинувачується у цьому кримінальному провадженні у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в той час, коли Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області здійснював розгляд кримінального провадження за його ж обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, один з яких є тяжким умисним також проти життя та здоров`я особи.

10.В попередній ухвалі суду про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суд дійшов висновку, що прокурор не довів наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно вплинути на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. На даний час суд не вбачає підстав для відступлення від цього висновку.

11.Але інші обставини, на які посилається прокурор, свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою та для продовження строку його дії, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_5 може переховатися від суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує, того, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи в той час, коли на розгляді в суді перебувало інше кримінальне провадження за його ж обвинуваченням у вчиненні, у тому числі, тяжкого злочину також проти життя та здоров`я особи. При цьому суд також враховує те, що у нього немає постійного місця роботи, на даний час немає міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з тим, що його сім`я переїхала до іншого населеного пункту, стан здоров`я, який не перешкоджає його триманню під вартою, а також те, що судовий розгляд на даний час ще не закінчений.

12.Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.

13.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не закінчений, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів, до 31 серпня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 370 372 КПК України, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 31 серпня 2019 року.

3.Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 31 серпня 2019 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

6.Наявна ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3