Провадження № 11-кп/4820/347/19
Справа № 596/1164/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000305, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року,

у с т а н о в и л а :
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року повернуто прокурору Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000305, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263 КК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальному акті всупереч вимогам ст.291 КПК України неповно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,зокрема, час і місце придбання зброї, особу продавця, відомості про неї, а також не зазначено одну чи дві одиниці зброї придбав обвинувачений, нормативно-правовий акт, що регулює порядок отримання дозволу на придбання та зберігання зброї, який був порушений обвинуваченим. Копія обвинувального акту, що вручена стороні захисту, не відповідає обвинувальному акту, направленому до суду: в ній відсутні відомості щодо дати його складання та затвердження прокурором, а також підписи слідчого і прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу суду та направити обвинувальний акт до того ж суду для проведення підготовчого судового засідання. Посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Уважав, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, а суд, повертаючи обвинувальний акт, дійшов безпідставних висновків про те, що обвинувачення є неконкретним, вдався до оцінки та аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення, що є неприпустимим під час підготовчого засідання.

Зазначав, що час і місце придбання зброї ОСОБА_7 в обвинувальному акті не зазначено, оскільки останній відмовився давати показання, про що складений відповідний протокол. Крім того, з обвинувального акту, на переконання прокурора, чітко вбачається, що ОСОБА_7 інкриміновано придбання та зберігання однієї одиниці зброї.

Стверджував, що до суду направлено обвинувальний акт, в якому зазначено дату його складання та наявні підписи слідчого і прокурора, який його затвердив, а також долучені розписки обвинуваченого та його захисника про його отримання, в яких відсутні будь-які зауваження щодо змісту обвинувального акту.

Відтак, уважав, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та узагальнених доводів апеляційної скарги; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; захисника ОСОБА_8 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, ч.2 ст.291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурору, місцевий суд виходив з того, що він складений з порушенням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитись не може.

Пунктом 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як правильно та обґрунтовано зазначив прокурор у своїй апеляційній скарзі, положення ст.290 КПК України зобов`язують прокурора скласти обвинувальний акт виключно за умови визнання зібраних доказів достатніми.

Тому з огляду на вимоги ст.290 КПК України, поряд з іншим, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті та формулювання обвинувачення.

Керуючись вказаною нормою, прокурор усі фактичні обставини, які уважав установленими, навів у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні не може робити висновків щодо кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки відповідно до ст.91 КПК України подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції не досліджує фактичні обставини та не дає оцінку доказам, здобутим під час досудового розслідування, а лише вирішує питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду та розглядає окремі клопотання, заявлені учасниками судового провадження.

Так, у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року (справа 5-328кс-16) зазначено, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини 3 статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

При цьому Верховний Суд України звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

З огляду на вказане, конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, а отже і обвинувачення, не викликає сумнівів. Вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

Так в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу придбав придатний до стрільби карабін калібру 7,62 мм, моделі «ФОРТ-202», який виготовлений як автомат Калашнікова, калібру 7,62 мм та переобладнаний на мисливський варіант на КНВО «ФОРТ» Україна, і є нарізною мисливською вогнепальною зброєю, який закопав на присадибній ділянці за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , почав незаконно зберігати.

Тобто, ОСОБА_7 інкриміновано придбання та зберігання однієї одиниці зброї.

В обвинувальному акті чітко зазначені нормативно-правові акти, які регулюють порядок отримання дозволу на придбання та зберігання зазначеної зброї, які були порушені обвинуваченим.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що складаючи і затверджуючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурор дотримався вимог, визначених п.5 ч.2 ст.291 КПК України, у ньому наявне формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, що дає можливість здійснити належний розгляд провадження.

Передчасним, на переконання колегії суддів, є висновок місцевого суду про неналежне вручення стороні захисту обвинувального акту, оскільки він спростовується долученими до матеріалів провадження розписками обвинуваченого та його захисника про його отримання, в яких відсутні будь-які зауваження щодо змісту обвинувального акту.

Отже, колегія суддів уважає, що судом першої інстанції не дотримано норм кримінального процесуального закону, бо завданням підготовчого судового засідання на цій стадії є лише перевірка відповідності форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, як це передбачено у ст.ст.314-317 КПК України, не торкаючись самої суті обвинувачення.

Оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали судом істотно порушено вимоги ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, то колегія суддів уважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора і скасування ухвали про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурору.

За таких обставин обвинувальний акт підлягає направленню на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року про повернення прокурору Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000305, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: