Провадження № 1-КП/200/292/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0003123, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0003123 відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

04 листопада 2019 року до спливу продовженого строку під час розгляду кримінального провадження, виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважала за необхідне продовжити відносно ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ним скоєно особливо тяжкий злочин в період іспитового строку, що свідчить про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, так як ОСОБА_7 вже тривалий час перебуває під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Станом на 04 листопада 2019 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 14.11.2019 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, не допитані всі свідки, а наступна дата судового засідання призначена 21.11.2019 року, тобто поза межами строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

При цьому, судом при продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження, впливати на потерпілого, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яке із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_7 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується.

Так, ОСОБА_7 звинувачується у скоєнні в період іспитового строку особливо тяжкого злочину, що посягає на найвищі соціальні цінності як то недоторканість життя та здоров`я людини, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.

Також, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого по даній справі.

А отже, колегія суддів вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 та серйозність висунутого йому обвинувачення, яке має значний суспільний інтерес, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яке із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Також, обвинувачений офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, офіційно не одружений, тобто міцних соціальних зв`язків не має, потерпілий та свідки по зазначеній справі є сусідами обвинуваченого, й враховуючи, що розгляд справи триває, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_7 впливу на потерпілого, у зв`язку із чим підстави для зміни йому запобіжного заходу, також відсутні.

Таким чином, даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, є співмірним з існуючими ризиками, у зв`язку з чим, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, вищенаведені ризики в повному обсязі доводять обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини на основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
А тому, колегія суддів приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт те, що обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою, колегія суддів не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, так як тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу.

На підставі викладеного суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.132, 176-177,183-184, 193-194, 331 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 січня 2020 року, включно.

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3