Справа № 462/2717/18
провадження 1-кс/462/2564/19
У Х В А Л А

19 листопада 2019 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

Постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 30.09.2019 року було закрито кримінальне провадження № 0000194 від 18.01.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Скаржник звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову слідчого, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України.

Скаржник та її представник у судовому засіданні скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять скаргу задовольнити.

Слідчий та прокурор проти задоволення скарги заперечили, пояснивши, що оскаржувана постанова була винесена слідчим згідно з вимогами КПК України.

Заслухавши скаржника та її представника, слідчого та прокурора, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 від 18.01.2018 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за фактом того, що до Залізничного ВП ГУНП у Львівській обл. звернулася ОСОБА_3 , яка просить прийняти міри до ОСОБА_7 , начальника управління охорони здоров`я у м. Львів, який 17.01.2018 року, близько 09:30 год., перебуваючи на території комунальної третьої стоматологічної поліклініки за адресою: м. Львів, вул. С.Петлюри, 17 спричинив їй тілесні ушкодження.

Слідчими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відповідно до вимог КПК України проводилися чисельні слідчі (розшукові) дії та здійснювалися заходи забезпечення кримінального провадження у межах кримінального провадження № 0000194.

Зокрема, 23.03.2018 року додатково допитано потерпілу ОСОБА_3 , яка дала показання про те, що 17.01.2018 року близько 9:00 год. - 9:30 год. під час конфлікту навколо поліклініки ОСОБА_7 стояв недалеко від неї, а вона знаходилася позаду нього і розуміючи що може відбутися бійка, а також розуміючи що ОСОБА_7 непевно захоче подати руку ОСОБА_9 щоб протягнути його в приміщення вона хотіла кинутися щоб зупинити конфлікт та перешкодити подачі руки ставши між ними, під час руху позаду ОСОБА_7 вона доторкнулася до його лівого ліктя, а він повернувши голову та побачивши її завдав їй своїм лівим ліктем удар в район сонячного сплетіння, від чого вона втратила свідомість та коли прийшла до тями то вже лежала на землі і відчула, що її дуже тошнить та розуміла що напевно вдарилася головою. Впала вона по ліву сторону від ОСОБА_7 . Після цього різко піднялася та зайшла в приміщення поліклініки і сіла на лавку поблизу реєстратури.

07.03.2018 року у якості свідка був допитаний ОСОБА_7 , який показав, що 17.01.2018 року. під час конфлікту навколо поліклініки якась особа сильно штовхнули його в корпус тіла, а саме в ділянку грудей внаслідок чого він корпусом тіла подався назад, зробивши при цьому крок і відчув, що більше лівою половиною спини наштовхнувся на якусь особу. Коли він зробив півоберта через ліве плече то побачив ОСОБА_3 яка лежала на підлозі на лівому боці з зігнутими кінцівками в кульшовому та колінному суглобах, по діагоналі до приміщення тамбуру на відстані витягнутої руки від нього, головою не торкаючись будь яких поверхонь. Наголосив на тому, що під час всієї ситуації яка склалася ні він ні ОСОБА_9 ніяких ударів нікому не наносили.

Також, допитувалися і інші особи, які були присутні під час конфлікту у поліклініці.

Так, 02.02.2018 року в якості свідка допитано працівника поліклініки ОСОБА_10 , яка показала, що в ході конфлікту ОСОБА_7 лівим ліктьовим суглобом завдав ОСОБА_3 удару в нижню частину грудної клітки внаслідок чого остання впала та падаючи вдарилась об кут стіни головою. Аналогічні покази надали працівники поліклініки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та пацієнт ОСОБА_15

02.02.2018 року в якості свідка допитано працівника поліклініки ОСОБА_16 , яка показала, що за місцем конфлікту знаходилась ОСОБА_3 , яка скаржилась на погане самопочуття, аналогічні покази надала працівниця поліклініки ОСОБА_17 .

05.02.2018 року допитано в якості свідка ОСОБА_18 інспектора УПП у м. Львові, який повідомив про факт прибуття на місце події, де йому було повідомлено про конфлікт між особами, в ході якого гр. ОСОБА_3 було завдано тілесні ушкодження. Аналогічні покази надав інспектор УПП у м. Львові ОСОБА_19

05.02.2018 року додатково допитано в якості свідка ОСОБА_13 , який надані ним раніше покази підтримував в повному обсязі. Також повідомлено, що ОСОБА_13 не завдав нікому будь-яких тілесних ушкоджень, а також охарактеризував локалізацію нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_3

13.03.2018 року допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який підтвердив факт конфлікту в приміщенні поліклініки, та повідомив, що ОСОБА_7 хтось штовхнув внаслідок чого він подався назад і зіштовхнувся з ОСОБА_20 , яка стояла позаду нього. Факт завдання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень заперечує.

15.03.2018 року допитано в якості свідка працівника поліклініки ОСОБА_21 , яка підтвердила факт конфлікту працівників поліклініки з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Факт завдання тілесних ушкоджень між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 підтвердити не може, оскільки не бачила. Гр. ОСОБА_7 розмахуючи руками завдав удар в грудну клітку ОСОБА_3 , яка знаходилась позаду нього, внаслідок чого вона впала на землю.

05.03.2018 року повторно допитано ОСОБА_12 , який надані раніше покази підтримує в повному обсязі. Підтверджує факт завдання ОСОБА_7 відмашкою лівого ліктя удару ОСОБА_3 в ділянку живота, внаслідок чого вона впала та вдарилась головою об кут стіни.

16.03.2018 року додатково допитано ОСОБА_11 , який раніше надані показання підтримав у повному обсязі. Підтверджує факт завдання ОСОБА_7 лівою рукою, ліктем удару в район грудної клітки ОСОБА_3 внаслідок чого вона впала на кут стіни.

16.03.2018 року допитано в якості свідка ОСОБА_22 , яка підтвердила конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в ході якого ОСОБА_7 лівою рукою в район грудей відіпхав ОСОБА_3 , яка знаходилась з лівої сторони від нього, внаслідок чого вона зіштовхнулась зі стіною та сповзла на землю.

12.05.2018 року проведено одночасний допит між ОСОБА_7 та ОСОБА_3

14.06.2018 року проведено слідчі експерименти, за участю з потерпілою ОСОБА_3 , та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 .

Неодноразово призначалися та проводилися судово-медичні експертизи.

Зокрема, з висновку експерта (комісійна судово-медична експертиза) № 106 від 26 червня 2019 року вбачається:

1.Відповідно до записів наданої для проведення комісійної експертизи медичної документації, а саме медичної карти №245/54 військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України і № 277 КНП «Стебницька міська лікарня» та беручи до уваги результати складеного «Висновку експерта» № 91 за 19-22.01.2018 року, у гр. ОСОБА_3 у січні 2018 року лікарями вказаних мед закладів було зафіксовано наявність закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, садна на задній поверхні ділянки правого ліктьового суглобу, синця на задньо-зовнішній поверхні правого плеча. «Струс головного мозку» являється найбільш легкою формою черепно-мозкової травми, симптоми якої зникають в період 1-2-х тижнів і не потребують лікування більше 21 дня, а тому відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я відповідно п.2.3.1а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 за 17.01.1995 р. Садно та синець відносяться до легкого тілесного ушкодження відповідно п.2.3.2.6 вказаних «Правил...». Будь-яких інших тілесних ушкоджень лікуючими лікарями, в тому числі на голові, на грудях зафіксовано не було і судово-медичним експертом під час обстеження потерпілої 19 січня 2018 року теж не було виявлено тілесних ушкоджень. Відносно діагнозу «Забій м`яких тканин лівої потиличної ділянки», вказаного лікарями клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України, то цей діагноз через відсутність тілесних ушкоджень у вказаній анатомічній ділянці голови, при визначенні характеру, ступеня тяжкості тілесних ушкоджень комісією до уваги не може бути прийнятий, так як не підтверджений об`єктивними судово- медичними даними, згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 16.01.1995 року. Гр. ОСОБА_3 з 09 по 10.02.2018 року перебувала на лікуванні в кардіологічному відділенні КМК ЛШМД, де їй було встановлено діагноз «Вторинна ендокринна кардіоміопатія. Часта шлуночкові естрасистологія. Гіпертонічна хвороба І ст. І стадії, ризик низький. СНН 0. ФК 0.» У період з 14 по 20.02.2018 року гр. ОСОБА_3 знаходилась на обстеженні та лікуванні у Львівській КЛ на залізничному транспорті з діагнозом «Ускладнений остеохондроз. Деформуючий спондильоз. Нестабільність в сегментах СЗ-С5 в стадії декомпенсації. Проміжний період легкої ЗЧМТ (струс головного мозку за даними епікризів № 245 ВМКЦ ДПС України та №м 277 із КЗ Стебницька міська лікарня). Вроджена аномалія розвитку церебральних судин: вроджена гіпоплазія лівої ХА, незамкнене Вілізієве коло. Астено-вегетативний синдром. ХНМК в басейні ВСА та ВБА.» Встановлені лікарями діагнози свідчать про наявність у гр. ОСОБА_3 у лютому 2018 року захворювань серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату, судин головного мозку і не дають підстав стверджувати, що перебування у медичних закладах з 09 по 20 лютого 2018 року знаходяться у причинному зв`язку з отриманою 17 січня 2018 року травмою голови. Відповідно до п. 4.7. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 за 17.01.1995 р. - загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження не повинно враховуватись експертом при оцінці ступеня тяжкості.

2.3. При перегляді відеозапису слідчого експерименту потерпіла вказала про падіння на стіну і підлогу після контакту її передньої поверхні тіла - ділянки сонячного сплетіння з ліктем ОСОБА_23 внаслідок чого вона отримала травму голови і правої верхньої кінцівки. У наданому відеозапису факту контакту вказаних нею частин тіла зі стіною та підлогою не зафіксовано. Фото №1 і №2, де ОСОБА_3 показує як саме їй був нанесений удар ліктем в область сонячного сплетіння і як вона впала, і куди саме вдарилась в момент падіння, для визначення механізму виникнення тілесних ушкоджень малоінформативні. Відповідно до даних представленої медичної документації та результатів проведених судово-медичних експертиз будь-яких ушкоджень на передній поверхні тіла у гр. ОСОБА_3 не було виявлено. Враховуючи відсутність місць прикладання сили на передній поверхні тіла гр. ОСОБА_3 , встановити чи був контакт передньої поверхні тіла її з ліктем або іншими частинами тіла ОСОБА_7 , про що вона вказує під час проведення з нею слідчого експерименту 04 березня 2019 року комісія не може.

4. Травма голови, садно та синець утворились від контакту з тупим предметом могли виникнути 17 січня 2018 року.

30.09.2019 року оскаржуваною постановою слідчого було закрито кримінальне провадження № 0000194 від 18.01.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно із ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу норм, закріплених у ст. 110 КПК України слідує, що постанова слідчого повинна бути вмотивованою та відповідати за формою вимогам КПК України.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження вищевказаним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В оскаржуваній постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення. Крім того, слідча ОСОБА_24 не провела належного аналізу обставин кримінального провадження, не надала оцінки кожному доказу за критеріями ст. 94 КПК, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, не звернула уваги, що прийняття одних і відхилення інших доказів повинно бути мотивовано.

Виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів (показання свідків, висновки судово-медичних експертиз тощо), після чого слідчий без будь-якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутній в діях ОСОБА_7 склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки на думку слідчого в його діях відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони злочину, передбаченого ст. 125 КК України.

Разом з тим, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

У оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження відсутній будь-який висновок щодо дій, які 17.01.2019 року ОСОБА_7 здійснив чи не здійснив відносно ОСОБА_3 .

Також, слідчий ОСОБА_6 ніяким чином не вмотивувала чому в основу закриття кримінального провадження нею покладені показання всіх без виключення свідків, які суттєві різняться між собою, оскільки частина з них показала, що ОСОБА_7 наніс ОСОБА_3 удар в результаті якого вона впала, а інша частина дала показання про те, що ОСОБА_7 штовхали, і як наслідок цього ОСОБА_3 , на яку він наштовхнувся, впала.

Слідчому необхідно було провести одночасні допити свідків для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, що є необхідним для встановлення чи спростування відомостей, що становлять предмет доказування в цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, у слідчого судді відсутні підстави для збереження оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження у силі, і тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 30.09.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000194 від 18.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000194 направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.