Справа № 464/6091/18
пр.№ 1-кп/464/27/19
У Х В А Л А

23 травня 2019 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

органом досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , який спливає 01.06.2019 року, та продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , який спливає 03.06.2019 року, оскільки провадження до вказаного часу не буде завершено, що зумовлено оголошенням перерви в судовому засіданні, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Заслухавши думку обвинувачених та їх захисників, які вважають, що підстави для задоволення клопотання відсутні, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03.04.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.06.2019 року, з визначеним розміром застави в розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 грн., а обвинуваченому ОСОБА_7 - продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - заборони без дозволу суду залишати місце постійного проживання, квартиру АДРЕСА_1 з 21.00 год. вечора до 08.00 год. ранку, на строк до 23.07.2019 року, включно, з покладенням на ОСОБА_7 наступних обов`язків: прибувати до Сихівського районного суду м. Львова, Львівської місцевої прокуратури №1 за першою вимогою;не залишати свого місця проживання, без дозволу суду, прокурора.

Відповідно до положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, один з яких є тяжким умисним злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, не працює, відомості про джерела доходу відсутні, що дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі може переховуватись від суду, а зважаючи на те, що на даний час залишились недопитані потерпілі та свідки може незаконно впливати на них. При цьому, суд враховує, що інвалідність 3 групи, яка наявна у обвинуваченого, не свідчить про відсутність зазначених ризиків, оскільки попередні злочини, судимість за які не погашена, були ним вчинені за аналогічного стану його здоров`я.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_6 під вартою. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, а окрім того, враховує і те, що обвинуваченому визначено і альтернативний запобіжний захід заставу. Тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити на 60 днів, із попередньо визначеним розміром застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 грн.
Вирішуючи клопотання щодо продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує те, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, один з яких є тяжким умисним злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, однак,неодружений, не працює, доходів немає, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків, та приходить до висновку про наявність ризику того, що обвинувачений може ухилятись від виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшилися.
Разом з тим, як встановлено при розгляді клопотання обвинувачений має постійне місце проживання, проживає з матір`ю, має намір працевлаштуватися, протягом розгляду кримінального провадження належно виконував процесуальні обов`язки, відтак, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково та продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати залишати місце постійного проживання, квартиру АДРЕСА_1 з 21.00 год. вечора до 07.00 год. ранку, з покладенням обов"язків, передбачених ст.194 КПК України, зокрема прибувати до Сихівського районного суду м. Львова за першою вимогою, не залишати свого місця проживання, без дозволу суду, що буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Відтак, зважаючи на те, що ухвалою від 03.04.2019 р. ОСОБА_7 продовжено не цілодовий домашній арешт, клопотання прокурора про продовження цілодового домашнього арешту підлягає задовленню частково .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задоволити частково.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який утримується в Державній установі «Львівська установа виконання покарання №19» продовжити на 60 днів, а саме, до 21.07.2019 року, включно, із попередньо визначеним розміром застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 грн.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт. Бориня, Турківського району, Львівської області, термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - заборони без дозволу суду залишати місце постійного проживання, квартиру АДРЕСА_1 з 21.00 год. вечора до 08.00 год. ранку, на строк два місяці з дати постановлення цієї ухвали, тобто до 23.07.2019 року, включно.

Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до Сихівського районного суду м. Львова за першою вимогою;

- не залишати свого місця проживання без дозволу суду.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча: