Справа № 574/188/18
Провадження № 1-кп/574/11/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000239 від 21.08.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Сагарівка, Буринського району Сумської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, вдівця, не працюючого, інваліда І групи, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
потерпілий ОСОБА_5
представник потерпілого-адвокат ОСОБА_6
захисник адвокат ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

20 серпня 2017 року, близько 17-ї години, ОСОБА_3 знаходився на обніжку біля своєї присадибної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 , де скошував траву за допомогою невеликою ручної коси, яку приніс із собою.

В цей час на сусідню земельну присадибну ділянку, що розташована по АДРЕСА_2 , вийшов ОСОБА_5 , який зробив зауваження ОСОБА_3 , щоб той не зрізав траву на його земельній ділянці.
Між вказаними особами тривалий час існують неприязні відносини та суперечки з різних питань, в тому числі щодо користування суміжними земельними ділянками.
З цього приводу між ними виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_3 , діючи умисно, на ґрунті тривалих особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар косою в область лівого плеча, внаслідок чого останній отримав легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у виді подряпини над лівою лопаткою, що переходить в рану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що після 16-ї години, наприкінці серпня 2017 року, точного часу і дати не пам`ятає, він вийшов на город, де став різати траву невеликою ручною косою. В цей час до нього підійшов сусід по городу і домогосподарству ОСОБА_5 та сказав, щоб він не різав траву на його частині городу. При цьому він вирвав у нього з рук косу, а також відро з травою, яке перекинув до нього у двір. Потім він знову повернувся через декілька хвилин з палкою та почав його бити по всім частинам тіла. Однак він ОСОБА_5 не бив ні косою, ні руками. Саме останній почав наносити йому удари, коли він сидів на обніжку. Тілесних ушкоджень він ОСОБА_5 не спричиняв, цивільний позов не визнав. Також підтвердив, що між його сім`єю та сім`єю ОСОБА_5 існують давні неприязні відносини, зокрема і щодо користування сусідніми земельними ділянками.

Незважаючи на такі покази обвинуваченого, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вищевказаних обставин повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що близько 17-ї години 20.08.2017 року він помітив, що його сусід ОСОБА_3 збирається косити траву на його присадибній ділянці. Він вийшов до нього та повідомив, щоб той забирався на свій город. Однак ОСОБА_3 його не послухав, продовжив косити. Тоді він пішов до себе у двір, взяв палку, бо ОСОБА_3 був з косою, та повернувся на присадибну ділянку, де останній косив траву. Він знову зробив йому зауваження і коли ОСОБА_3 знову його не послухав, підійшов до останнього вихватив відро з травою та перекинув йому у двір. В цей час ОСОБА_3 вдарив його косою у ліве плече. Потів він вихватив косу у обвинуваченого, штовхнувши його. Внаслідок нанесення ОСОБА_3 удару косою, йому було спричинено тілесне ушкодження у виді рани та надана медична допомога, оскільки дружина викликала швидку. Близько неділі він лікувався в Буринській ЦРЛ амбулаторно, переніс біль та страх за своє життя. В цей період у нього змінився звичайний спосіб життя, він змушував докладати для його організації додаткових зусиль. Просив стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 15000 грн.

Оцінюючи покази потерпілого в цій частині, в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає їх правдивими, такими, що відповідають фактичним обставинам встановленими в судовому засіданні.

Зокрема, свідок ОСОБА_8 показала, що безпосереднім учасником цих подій вона не була, однак її чоловік ОСОБА_5 розповідав їй, що конфлікт стався через те, що ОСОБА_3 почав косити траву на їхньому городі та не послухався, коли йому він зробив зауваження. Бачила на лівому плечі у чоловіка рану, у зв`язку з чим викликала швидку допомогу, а потім приїхали поліцейські. Останні показували косу, якою чоловіка вдарив ОСОБА_3 ..

Свідок ОСОБА_9 показав, що у складі слідчо-оперативної групи Буринського ВП приїхав на місце події, де мешкав ОСОБА_5 .. За повідомленням чергової частини між сусідами сталася бійка. Він опитував потерпілого ОСОБА_5 , у якого був поріз на лівому плечі. Останній говорив, що його вдарив косою ОСОБА_3 , яку ОСОБА_5 відібрав і в подальшому показав їм. Ним також проводився огляд місця події . Звернув увагу, що між городами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були сліди косіння трави. Більше витоптана трава була зі сторони городу потерпілого.

З показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що працівники поліції запросили бути її понятою в ході огляду місця події. При ній вилучена коса з дерев`яною ручкою, яку ОСОБА_5 забрав у ОСОБА_3 в ході бійки. На час огляду у ОСОБА_5 на лівому плечі була пов`язка. Підтвердила, що взаємовідносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вже тривалий час погані. Їй це відомо, бо вона живе по сусідству. Звернула увагу, що трава була витоптана на стороні городу ОСОБА_5 .. Бачила, що у садку ОСОБА_3 валялося відро з яким останній косив траву.

Свідок ОСОБА_11 показала, що 20.08.2017 року, близько 15 години вона поїхала з дому у місто та попросила перед цим її чоловіка ОСОБА_3 нарізати для господарства трави у березі. Коли повернулася додому, побачила, що на городі ходять поліцейські, які спитали її чоловіка. В цей час він був в домі. На вулиці, коли він вийшов, вона помітила у нього розпухле обличчя та гематому з правої сторони. Він розповів поліції, що сталося. Говорив, що саме ОСОБА_5 його побив, а він останнього не чіпав.

Із заяви ОСОБА_5 до Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області та рапорту старшого інспектора чергового СРПП Буринського ВП вбачається, що останній повідомив про спричинення йому тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_3 та викликав швидку для надання медичної допомоги ( а.с.145,146)

Відповідно до протоколу огляду місця події (а.с.147,148) видно, що сварка між обвинуваченим та потерпілим відбулася на межі присадибних ділянок по АДРЕСА_1 . В ході огляду, в декількох метрах від місця події, було зафіксовано наявність відра із свіжоскошеною травою. На подвір`ї господарства ОСОБА_5 з його дозволу було вилучено косу, належну ОСОБА_3 , яка в подальшому визнана речовим доказом та приєднана до справи (а.с.149).

В судовому засіданні судом оглянутий вказаний предмет. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що це саме його коса, якою він різав траву 20.08.2017 року, а ОСОБА_5 наголосив, що саме нею останній заподіяв йому тілесні ушкодження.

З висновку судово-медичної експертизи №194 від 29.08.2017 року вбачається, що 22.08.2017 року експертом Білопільського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз ОСОБА_12 був оглянутий потерпілий ОСОБА_5 , в якого було виявлено над лівою лопаткою подряпина, що переходить у рану. Дане тілесне ушкодження відноситься до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше ніж на 6 діб, але не більше 21 дня і може відповідати терміну та обставинам, вказаним у постанові. Зазначене пошкодження утворилося від дії предмету, що має ріжучі властивості. Таким предметом може бути коса (а.с.152).

В ході проведення слідчих експериментів 28.08.2017 року та 22.01.2018 року потерпілий ОСОБА_5 ( а.с.36-42), в присутності слідчого та інших учасників слідчої дії, продемонстрував механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 , який співпадає з механізмом утворення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_5 , що також підтверджується висновками судово-медичних експертизи №211 від 29.08.21017 року та №28 від 24.01.2018 року ( а.с.153-157,159-164,166,167).

Вирішуючи питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним саме ці приведені вище докази, незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини, покласти в основу вироку, так як вони є об`єктивними, узгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Суд звертає увагу, що покази свідка ОСОБА_11 жодним чином не спростовують доводів сторони обвинувачення, в тому числі потерпілого ОСОБА_5 , що саме ОСОБА_3 наніс останньому тілесне ушкодження шляхом удару косою, оскільки остання не була очевидцем конфлікту між обвинуваченим і потерпілим, а події що відбулися між ними знає лише зі слів свого чоловіка ОСОБА_3 .

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні злочину за вищевказаних обставин знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, так як він спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_5 ..

При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_3 раніше не судимий, характеризується позитивно, є інвалідом першої групи.

Як обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, суд визнає поганий стан здоров`я обвинуваченого, так як останній являється інвалідом першої групи.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Судом також роз`яснено обвинуваченому право клопотати про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є інвалідом І групи, однак останній згоду на застосування до нього акта амністії не надав.

За таких обставин, з урахуванням особи винної, характеру і тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що ОСОБА_3 потрібно призначити передбачене Законом покарання у виді штрафу на користь держави, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався, клопотання про його обрання судом не надходило.
Потерпілим по справі ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування 15000 моральної шкоди, який обвинуваченим визнаний не був.

Суд частково погоджується з доводами потерпілого зважає на таке.

Виходячи зі змісту ст. 128 КПК України потерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними цим кодексом, до них також застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода потерпілому ОСОБА_5 заподіяна у зв`язку перенесеним фізичним болем та стражданнями внаслідок отриманого умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад його здоров`я. При цьому, на певний час були порушені його сталі життєві зв`язки, змінився спосіб життя, погіршився стан здоров`я.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи при цьому характер та обсяг страждань, які зазнав потерпілий, його стан здоров`я, фактичні обставини справи, ступінь вини відповідача, його матеріальний стан, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 5000 грн..

По справі достовірно встановлено, що обвинувачений вчинив вищевказаний умисний злочин, за що і засуджуються. Оскільки його вина доведена, то у відповідності до вимог наведених положень цивільного законодавства він повинен відшкодувати завдану шкоду в розмірі визначеному судом, тобто позов потерпілого підлягає частковому задоволенню.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України, зокрема, косу, що належить обвинуваченому ОСОБА_3 і звергається в камері схову Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області необхідно знищити після набрання вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366-371, 373-376 КПК України , суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цим Законом у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Речові докази по справі: косу, що належить обвинуваченому ОСОБА_3 і збергається в камері схову Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області - знищити після набрання вироком.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: