Провадження № 1-кп/643/662/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2019 року судова колегія Московського районного суду м.Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , судді- ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005375 від 26.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України ,-

в с т а н о в и в:

26.09.2018 приблизно о 14:30 у ОСОБА_7 , перебуваючого в стані алкогольного та наркотичного сп?яніння біля парковки, що розташована поблизу КП «Харківпарксервіс» за адресою: м.Харків, вул. Владислава Зубенко, 44-А, на ґрунті неприязних відносин між ним та його знайомим ОСОБА_8 виник конфлікт, з приводу нерівномірного розподілу отриманих коштів за раніше зданий металобрухт. Далі, відчуваючи особисту неприязнь до ОСОБА_8 , у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на позбавлення його життя, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи діяти саме таким чином, взяв в праву руку невстановлений під час досудового розслідування ніж господарсько-побутового призначення, після чого, з метою позбавлення життя ОСОБА_8 та бажаючи настання смерті останнього, діючи умисно та цілеспрямовано, утримуючи столовий ніж в правій руці зі значною силою наніс 2 удари клинком ножу в життєво важливі органи потерпілого ОСОБА_8 , а саме в живіт та грудну клітину справа. Далі, ОСОБА_8 , схопившись лівою рукою за живіт, правою рукою схопив ОСОБА_7 за обличчя та відштовхнув від себе останнього, з метою уникнути отримання інших ножових поранень. В цей час, ОСОБА_7 , тримаючи вищевказаний ніж у правій руці, навідліг наніс потерпілому ОСОБА_8 клинком ножу один удар в область грудної клітини зліва.

Після спричинення вказаних ножових поранень потерпілому

ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , вважаючи, що він вчинив всі дії, які необхідні для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 до кінця, залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Однак, кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме внаслідок виявлення потерпілого ОСОБА_8 , з ножовими пораненнями, перехожими громадянами та своєчасного доставляння останнього до ДУ «Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України»» та надання медичної допомоги, в результаті чого життя потерпілого ОСОБА_8 було збережено.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1743-С/2018 від 19.10.2018 спричинено проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа з пораненням міжреберної артерії, правої легені; проникаюче колото-різане поранення живота з наскрізним пораненням печінки, що за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, згідно п.п.2.1.1.а, 2.1.3.й,к, «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров?я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п.2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України -закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та не оспорював факт нанесення тілесних ушкоджень , однак пояснив , що діяв в рамках самозахисту , так як потерпілий є чоловіком більшої статури, крім того забрав у нього мобільний телефон , який не збирався повертати та погрожував йому зламати щелепу кувалдою, яка була у нього в рюкзакі. В зв`язку з чим виникла спочатку сварка, яка перейшла в бійку , під час якої потерпілий наніс йому удар в ніс та захищаючись від потерпілого , обвинувачений наніс йому удари ножем в область тулубу. Обвинувачений наголосив , що нанесення ножових поранень було виключно самообороною від потерпілого. Після спричинення поранень потерпілий відійшов в сторону та на ньому не було слідів крові та він не падав, а кров на ножі він побачив після бійки та викинув його.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 вважає кваліфікацію кримінального правопорушення, що інкримінують його підзахисному невірною , оскільки під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту були зібрані докази, що свідчать про наявність в протиправних діях ОСОБА_7 складу іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ,вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Захисник посилається не те , що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникала сварка, в ході якої вони завдавали один одному тілесних ушкоджень. Обвинувачений ОСОБА_7 зазнав посягання з боку ОСОБА_8 , яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди його здоров`ю і не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди нападнику, використав ніж.

Такі дії Ковтуна означають, що у нього виникла підстава для необхідної оборони, тобто виникло право на захист право охоронюваних інтересів шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає, для припинення цього посягання.

За таких обставин висновок органу досудового слідства, про те, що мотивом дій ОСОБА_7 були особисті неприязні стосунки, які виникли під час сварки, не можна визнати обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

ОСОБА_7 не бажав настання смерті потерпілого та при призначенні покарання захисник просив суд врахувати данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його стан здоров`я , позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив , що ОСОБА_7 наніс йому три удари ножем, перший удар був нанесений в спину , потерпілий не відразу зрозумів, що обвинувачений наносить удари ножем, а подумав, що обвинувачений його штовхнув, а коли відчув другий удар, то зрозумів, що він здійснює поранення ножем. Мобільний телефон в нього він не віднімав ,а грошові кошти кинув обвинуваченому, які він забрав та втік , потерпілий прийшов в свідомість в реанімації лікарні.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_7 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення - доведеною.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України підтверджується наступними доказами:

- показами обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до яких 26.09.2018 року між ним та потерпілим виникла сварка, яка перейшла в бійку , під час якої потерпілий наніс йому удар в ніс, а обвинувачений наніс йому три удари ножем в область тулубу;

-показами потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до яких ОСОБА_7 наніс йому три удари ножем в результаті бійки ;

- відповідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого № 187 від 27.09.2018 року , ОСОБА_7 27.09.2018 року о 01-20 перебував в стані наркотичного сп`яніння опіатами та в стані алкогольного сп`яніння ;

-згідно протоколу огляду місця події від 26.09.2018 року в квартирі АДРЕСА_2 вилучено: мастерка (куртка) червоного кольору, кофта сірого кольору, кросівки чорного кольору, кепка (бейсболка) червоного кольору, паспорт на імя ОСОБА_7 , джинси;

- відповідно висновку експертизи експерта-цитолога ОСОБА_9 відділення судово-медчної цитології обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я ХОДА № 15/№946-С/2018 від 26.10.2018 року вбачається , що згідно ксерокопії довідки №5429 від 04.10.2018 року, виданої Інститутом загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України, кров громадянина ОСОБА_8 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В.

В результаті проведення судово-медичної експертизи пари чоловічих кросівок (об`єкти №№1-10), вилучених при проведенні огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_7 , встановлено наступне:

- в об`єкті №1 знайдені сліди крові людини, в яких при серологічному дослідженні виявлений антиген А. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити, що сліди крові у даному об`єкті можуть походити від будь-якої людини з груповою приналежністю А (II) з ізогемаглютинином анти-В, у тому числі і від потерпілого громадянина ОСОБА_8

-відповідно до висновку експертизи експерта-імунолого ОСОБА_10 відділення судово-медичної імунології бюро судово- медичної експертизи Управління охорони здоров`я ХОДА № 14/857-С/18 від 17.10.2018 року на спортивній кофті (об`єкт№4) підозрюваного ОСОБА_7 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від гр-на ОСОБА_8 не виключається, оскільки згідно ксерокопії довідки № 5429 від 04.10.2018 року «Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. Зайцева», група крові ОСОБА_8 А (ІІ).

- відповідно до висновку експертизи експерта-імунолого ОСОБА_10 відділення судово-медичної імунології бюро судово- медичної експертизи Управління охорони здоров`я ХОДА № 14/860-С/18 від 17.10.2018 року на кепці (об`єкт№3) підозрюваного ОСОБА_7 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від гр-на ОСОБА_8 не виключається, оскільки згідно ксерокопії довідки № 5429 від 04.10.2018 року «Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. Зайцева», група крові ОСОБА_8 А (ІІ).

-відповідно до заяви ОСОБА_11 та ОСОБА_7 від 26.09.2018 року надано добровільний дозвіл на проникнення до житла працівників правоохоронних органів та проведення слідчих дій в квартирі АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим посилання захисту на те,що протокол огляду місця події від 26.09.2018 року в квартирі АДРЕСА_2 є неналежним та недопустимим доказом не відповідає дійсності , так як на проведення слідчих дії була надана добровільна згода.

- відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 затриманий 26.09.2018 року о 21 -00 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.10.2018 р., проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 в присутності понятих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , згідно якого ОСОБА_7 пояснив ,що потерпілий наніс йому удар кулаком та він був вимушений захищатись та наніс один-два удари ножем в передню частину тулубу потерпілого;

-відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.10.2018 р., проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 в присутності понятих: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , згідно якого ОСОБА_8 пояснив ,що 26.09.2018 року ОСОБА_7 наніс йому три ножові поранення в область животу;

- відповідно висновку судово-медичного експерта ОСОБА_16 відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб бюро судово-медичної експертизи управління охорони здоров`я ХОДА № 09-1743-с/2018 від 19.10.2018 р., у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа з пораненням міжреберної артерії, правої легені; проникаюче колото-різане поранення живота з наскрізним пораненням печінки; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва; з розвитком правобічного гемотораксу, медіастинальної гематоми, гемоперитонеуму та геморагічного шоку.

Ці ушкодження могли виникнути від трьох дій гострого предмета

вододіючого колюче-ріжучими властивостями і могли бути отримані в строк вказаний в медичній документації.

Взаємо розташування потерпілого і нападника в момент заподіяння тілесних ушкоджень, могло бути будь-яким за умови можливості виникнення їх за механізмом та доступності локалізації тілесних ушкоджень дії травмуючого предмета.

Згідно з протоколу операцій: рана грудної клітки справа напрямок раневого каналу: від низу до верху, спереду назад, зовні всередину і в III міжребер`ї проникає в плевральну порожнину; рана грудної клітини зліва при ревізії: напрямок раневого каналу: від низу до верху, спереду назад, зліва направо і сліпо закінчується в межах підшкірної клітковини; рана живота при ревізії напрямок раневого каналу - зверху вниз, спереду-назад, справа наліво і проникає в черевну порожнину.

Не можна виключити можливість здійснювання потерпілим ОСОБА_8 після заподіяння йому тілесних ушкоджень, самостійних дій по мірі наростання клінічної симптоматики і тяжкості стану.

За ступенем тяжкості: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа з пораненням міжреберної артерії, правої легені та проникаюче колото-різане поранення живота з наскрізним пораненням печінки належить до тяжких тілесних пошкоджень, за критерієм небезпеки для життя, згідно п.п. 2.1.1а ,2.1.3 й,к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95р.;

Непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва належить до

легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад б-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) , згідно п.п.2.3.1.а ,2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.;

Показання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , дані ними в протоколах проведення слідчих експериментів від 17.10.2018р., в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував ,що ним було нанесено потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів ножем в тулуб потерпілого, однак пояснив, що ці дії були спрямовані ним на його самозахист від потерпілого, який наніс йому удар кулаком в обличчя.

- відповідно висновку судово-психіатричної експертизи КНП ХОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарні № 3 » № 782 від 22.10.2018 року ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними .У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_7 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної та наркотичної інтоксикації ,поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними .На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.10.2018 року, потерпілий ОСОБА_8 впізнав чоловіка на фото № 2 ,який наніс йому ножові поранення 26.09.2018 року за рисами обличчя та відповідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.10.2018 року , на фотознімку № 2 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 підтвердив висновки протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та підтвердив особу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи сторони захисту про те, що в діях обвинуваченого має місце перевищення меж необхідної оборони, і його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КК України об`єктивними доказами не доведені, в зв`язку з чим, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Показання обвинуваченого в тій частині, що в його діях мала місце необхідна оборона, суд оцінює критично і розцінює їх як намагання обвинуваченого уникнути усієї повноти відповідальності за вчинений злочин, так як зазначені показання спростовуються вищенаведеними доказами.

Суд вважає, що стороною захисту не надано доказів, які б підтвердили версію обвинуваченого щодо того, що він діяв у стані необхідної оборони і які б спростовували висновки суду.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-1743-с/2018 від 19.10.2018 р., у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа з пораненням міжреберної артерії, правої легені; проникаюче колото-різане поранення живота з наскрізним пораненням печінки; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва; з розвитком правобічного гемотораксу, медіастинальної гематоми, гемоперитонеуму та геморагічного шоку.

Зважаючи на напрямок та силу нанесення тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку ,що обвинувачений мав умисел на спричинення смерті потерпілого, завдаючи удари ножем в життєво важливі органи останнього.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи , після нанесення даних тілесних ушкоджень, останній покинув місце злочину , позбавився знаряддя злочину ,що свідчить про те, що його умисел був направлений на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 .

На підставі аналізу матеріалів справи, показів обвинуваченого, потерпілого , у їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.15 ,ч.1 ст.115 КК України .

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння .

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за висновком судово-психіатричної експертизи № 782 від 22.10.2018 року ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними .У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_7 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної та наркотичної інтоксикації ,поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними .На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує , на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, ставлення до скоєного, суд, не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, та вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідним призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Строк відбування покарання обвинуваченого, суд вважає правильним рахувати з моменту його затримання, а саме з 26.09.2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності його вини.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди в сумі 8422,12 гривен та моральної шкоди в розмірі 150 000 гривен підлягає частковому задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Цивільний позов прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі ДУ «Інституту загальної та невідкладної хірургії ім..В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України » про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 17799,29 гривен підлягає задоволенню .

Так, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені судові витрати пов`язані з проведенням судово- дактилоскопічної експертизи Харківським НДЕКЦ МВС України№1507 від 25.10.2018 року в розмірі 2288 гривен.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст .ст. , 368, 370, 374 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у вигляді 8 (вісім ) років позбавлення волі;

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 26.09.2018 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 8422,12 гривен та моральну шкоду в розмірі 10000 гривен .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ДУ «Інституту загальної та невідкладної хірургії ім..В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України » витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 17799,29 гривен.

Речові докази по справі:

-DVD-R диск з відеозаписом від 26.09.2018 року наданих ФОП ОСОБА_17 «Муніципальна парковка »,що розташована за адресою: АДРЕСА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- мастерку (куртку) червоного кольору, кофту сірого кольору, кросівки чорного кольору, кепку (бейсболку) червоного кольору, мобільний телефон « Самсунг» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вилучені під час проведення огляду місця події 26.09.201 року в квартирі АДРЕСА_2 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Московського ВП ГУНП в Харківській області-знищити .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3