№ 336/1548/19
провадження № 1кп/336/443/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000447 від 12.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працюючого в КП «Мрія», розлученого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2019 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , будучи впевнений, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку банківської карти АТ «МОТОР-БАНК» № НОМЕР_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, 26.01.2019 року ОСОБА_4 разом з викраденою банківською картою АТ «МОТОР-Банк» № НОМЕР_1 направився до банківського терміналу, який знаходиться біля виходу до «М-В ТКС «PYRAMIDA», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 20, де, згідно виписки за рахунком № НОМЕР_2 АТ «МОТОР-БАНК», о 08 годині 38 хвилин здійснив зняття готівкових коштів у сумі 300 гривень 00 копійок, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень 00 копійок.

Крім того, 28.01.2019 року ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, з корисливих мотивів, разом з викраденою у потерпілого ОСОБА_5 банківською картою АТ «МОТОР-БАНК» № НОМЕР_1 направився до банківського терміналу, який знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 20, де, згідно виписки за рахунком № НОМЕР_2 АТ «МОТОР-БАНК», о 08 годині 36 хвилин здійснив зняття готівкових коштів у сумі 1000 гривень 00 копійок, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі. По суті обвинувачення пояснив, що 26.01.2019 р., перебував у квартирі АДРЕСА_3 . В кімнаті на тумбочці помітив банківську карту, яка належить ОСОБА_5 , з інформацією про пін-код. ОСОБА_4 взяв згадану банківську картку та направився до терміналу, де зняв грошові кошти в сумі 300 грн. Аналогічним чином обвинувачений вчинив злочин 28.01.2019 р., знявши з банківської карти 1000 грн. У вчиненому розкаявся.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності її позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_4 , а також дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який віднесений до категорії середньої тяжкості. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше не судимий.

Відповідно до досудової доповіді, яка складена Шевченківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе, за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів з боку органу апробації. У разі звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на ОСОБА_4 обов`язків, відповідно до ч.2 ст.76 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням обставин справи та даних про особу, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті КК України та можливості звільнення від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком. При призначенні покарання судом також враховано висновок органу пробації, згідно якого орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Остаточне покарання слід визначити ОСОБА_4 із застосуванням норми ч.1 ст. 70 КК України, за змістом якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлявся.

Відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не обрався.

Судові витрати в провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: банківську карту АТ «МОТОР-Банк» № НОМЕР_1 , передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити на його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1