№566/907/18
УХВАЛА
про відмову у поверненні обвинувального акта прокурору
09 грудня 2019 року смт. Млинів, Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в ході підготовчого судового засідання по обвинувальному акту у кримінальному провадженні №0000248, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 24 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000248, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 24 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

До початку підготовчого судового засідання, 30 січня 2019 року, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті невірно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення. Вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крім цього, стверджує, що тілесні ушкодження йому наносили двоє осіб, а тому дії обвинуваченого слід кваліфікувати додатково за ч.2 ст.28 КК України, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

В підготовче судове засідання, 09 грудня 2019 року, потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, клопотання про повернення обвинувального акту прокурору просить задоволити.
(а.с.62)
В підготовчому судовому засіданні, 09 грудня 2019 року, прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору, так як воно необґрунтоване та безпідставне.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання, вважає, що клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає до задоволення з наступних підстав: ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного та юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Насамперед, ці вимоги пов`язані зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до вимог п.3 ч.3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає наявність саме в обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Частиною 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Відповідно до положень ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, крім інших, передбачених цією нормою процесуального права відомостей, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Таким чином, під час проведення підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості давати оцінку доказам, щодо їх належності та допустимості.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить, як виклад фактичних обставин вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору щодо викладення обставин, пред`явленого особі обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо.

Крім цього, на стадії підготовчого судового провадження суд не вправі давати юридичну оцінку діям обвинуваченого та оспорювати кваліфікацію злочинних діянь, надану органом досудового розслідування.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000248, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 24 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК Українивбачається, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду на стадії підготовчого судового засідання призначити справу до судового розгляду, в ході якого повно, всебічно дослідити обставини кримінального правопорушення та надати належну правову оцінку діям обвинуваченого.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам чинного КПК України, суттєвих порушень щодо обвинувального акта, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 3,93,94,110,291,337, 314-317 КПК України,
суд, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000248, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 24 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1