ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Cправа № 659/616/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/819/449/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000219 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 11 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Нижньосірогозького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 від 05 липня 2019 року про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000219 від 03.07.2019 року на наступні речі: спідню дитячу білизну рожевого кольору з тканини, склад якої не відомий, тканина рожевого кольору, на передній частині білизни розташований напис білими та чорними літерами «Pretti», намальовані крапки, квітки та на білизні присутні плями жовтого кольору, спідню білизну білого кольору з тканини, склад якої невідомий, на білизні присутні малюнки у вигляді різнокольорових метеликів, на усій площині білизні, на білизні присутні плями жовтого кольору, дитячу сукню рожевого кольору з тканини, склад якої невідомий. На сукні нанесені малюнки героїв мультфільмів «Міккі Маус», по усій сукні. На усій сукні виявлено плями, які упаковано до картонної паперової коробки з написом «Нова Пошта», яка опечатана контрольним талоном № 1 та клаптиками паперу з печаткою «для довідок 40.4 Нижньосірогозького ВП».
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання, вказав, що зазначене майно визнано речовим доказом постановою слідчого від 03 липня 2019 року, однак органами досудового розслідування не виконані необхідні процесуальні дії, а саме призначення відповідної експертизи для визначення, чи є на одязі біологічні сліди, а без відповідного висновку судово медичної експертизи, зазначені речі доказового значення не мають, а відтак відсутні підстави для визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважаючи, що відмова у задоволенні клопотання позбавляє можливості проведення органом досудового розслідування всіх необхідних слідчих дій, зокрема проведення експертизи. Крім того, у відповідності ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а з огляду на особливості кримінального провадження за ч.2 ст.156 КК України, вказані речі можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення. Просить скасувати ухвалу слідчого судді першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на зазначене майно.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційні вимоги, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Так, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів наданих суду, слідчим відділом Нижньосірогозьким Каховського ВП Головного управління поліції у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000219 за заявою ОСОБА_8 , в якій звинувачує ОСОБА_9 у тому, що він 02.07.2019 року в період часу з 15 годині 30 хвилин до 17 години 45 хвилин, перебуваючи у приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , вчинив дії по розбещенню її малолітньої дочки ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Інформація за вказаним фактом 03.07.2019 року внесена до ЄРДР за №0000219 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КК України.
Відповідно до п. 2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна, доказів розміру шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, доказів самого факту завдання шкоди ї розміру цієї шкоди, а також наявності цивільного позову.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання слідчого про необхідність арешту вилученого майна, та врахувавши положення ч.2 ст.170 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст.167 КПК України, зокрема є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вказане, майно, яке є предметом кримінального правопорушення, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Стан доказів, що вказують на вчинення злочину, а також на наявність підстав вважати, що майно, яке було вилучене має ознаки, передбачені ст.98 КПК України, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені у клопотанні слідчого речі мають вказані ознаки.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб, що на думку колегії суддів було дотримано.

Враховуючи наявність передбаченої ч.3 ст.170 КПК України мети застосування арешту майна для збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Зурахуванням встановленого, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна не можна визнати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 11 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000219 від 03.07.2019 року - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Нижньосірогозького Каховського ВП ГУНП у Херсонській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, задовольнити та накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000219 від 03.07.2019 року на наступні речі: спідню дитячу білизну рожевого кольору з тканини, склад якої не відомий, тканина рожевого кольору, на передній частині білизни розташований напис білими та чорними літерами «Pretti», намальовані крапки, квітки та на білизні присутні плями жовтого кольору, спідню білизну білого кольору з тканини, склад якої невідомий, на білизні присутні малюнки у вигляді різнокольорових метеликів, на усій площині білизні, на білизні присутні плями жовтого кольору, дитячу сукню рожевого кольору з тканини, склад якої невідомий. На сукні нанесені малюнки героїв мультфільмів «Міккі Маус», по усій сукні. На усій сукні виявлено плями, які упаковано до картонної паперової коробки з написом «Нова Пошта», яка опечатана контрольним талоном № 1 та клаптиками паперу з печаткою «для довідок 40.4 Нижньосірогозького ВП»

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2