ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1924/19 Справа № 197/585/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якоювідмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Широківська виправна колонія № 75 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, необґрунтовану, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в порушення ст. 370 КПК України судом в ухвалі не зазначено жодного конкретного доказу, яким встановлено недодержання умов і порядку відбуття покарання, а також доказів, що спростовують його виправлення та існування підстав для його дострокового звільнення.

Вказує на те, що в матеріалах провадження наявні докази, що він офіційно одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей, матір похилого віку, в разі умовно-дострокового звільнення буде офіційно працевлаштований до Товариства з обмеженою відповідальністю Україна фіто-центр, не мав дисциплінарних стягнень, однак суд першої інстанції не надав вказаним обставинам оцінки та доводи щодо відмови в їх оцінці не навів.

Вважає, що суд поверхнево розглянув подання установи, без врахування наявних доказів його дійсного виправлення за час відбування покарання та правових підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою залишити без розгляду подання начальника Державної установи Широківська виправна колонія № 75 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 та закрити судове провадження по цим матеріалам.
Посилається на те, що згідно із ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вищевказане подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання не мало жодних законних підстав для задоволення в суді, оскільки на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року засуджений був переведений в порядку заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покарання у виді обмеження волі, тобто в порядку застосування пільги, передбаченої ст. 82 КК України.

Вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та безпосередньо порушив норми матеріального права, якими законодавчо було врегульовано порядок представлення та звільнення засуджених від відбування покарання умовно-достроково.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2019 рокувідмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Широківська виправна колонія № 75 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_8 за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, у зв`язку з чим суд вважав за необхідне відмовити в задоволенні подання.
Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які просили задовольнити вимоги їх апеляційних скарг, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги засудженого та захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи подання про умовнодострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений на цей час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Відмовляючи у задоволенні подання, судом обґрунтовано враховано, що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто наявність заохочень, його працевлаштування, відсутність стягнень, не свідчить про належне і систематичне позитивне ставлення до праці, оскільки при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховуються дані у сукупності з усіма іншими обставинами за весь період перебування у виправній установі.

Судом було враховано, що засуджений ОСОБА_8 був тричі заохочений 02 травня 2018 року, 08 січня 2019 року та 15 квітня 2019 року (а. п. 4), однак засуджений відбуває покарання ще з 26 вересня 2017 року та до цього не мав заохочень, що свідчить про те, що його заохочення не мають систематичного характеру.

Також судом прийнято до уваги, що засуджений ОСОБА_8 працевлаштований працівником в Державній установі Широківський виправний центр лише з 09 квітня 2019 року, раніше не працював, тобто був працевлаштований перед зверненням до суду першої інстанції із поданням про його умовно-дострокове звільнення.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення з посиланням на ті обставини, що за весь період відбування покарання не можна визнати поведінку ОСОБА_8 сумлінною, з чим погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги засудженого щодо наявності заохочень та відсутності стягнень, працевлаштування, підтверджується наданими матеріалами, але виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Посилання захисника на те, що подання про умовно-дострокове звільнення є передчасним та не мало жодних законних підстав для задоволення в суді відповідно до вимог ч. 8 ст. 154 КВК України не заслуговує на увагу, оскільки це не позбавляло установу звернутися із вказаним подання.
Надання засудженим документів, які свідчать про його дійсне працевлаштування після звільнення від відбування покарання на посаду переробника в Товариство з обмеженою відповідальністю Україна фіто-центр, а також наявність в нього чотирьох дітей та матір похилого віку не є безумовною підставою для застосування до нього вимог ст.81 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи щодо ОСОБА_8 , оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог їх апеляційних скарг слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року залишити без задоволення.

Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2019 рокущодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4