Єдиний унікальний номер №943/1751/19
Провадження №1-кп/943/185/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участі обвинуваченого ОСОБА_4

за участі потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 16.09.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 громадянина України, українця, освіта повна середня, працюючий ТОВ «Маталвор», слюсар з збирання металевих констукцій, одружений, раніше не судимий, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2019 року приблизно о 07.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, належного ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою особистого протиправного збагачення, достовірно знаючи та розуміючи, що мобільний телефон марки «LG-E615» перебуває у власності іншої особи і є чужим для нього, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «LG-E615», imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 вартістю 600,00 (шістсот) гривень, із поміщеною всередині сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 35,00 (тридцять п`ять) гривень, який знаходився на ліжку у приміщенні кімнати житлового будинку. Після цього, ОСОБА_4 , ігноруючи вимогу потерпілої ОСОБА_5 повернути протиправно викрадене ним майно, втік з місця події, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 635,00 (шістсот тридцять п`ять) гривень.

Розгляд справи по суті відбувся у підготовчому судовому засіданні зважаючи на вимоги ст. 314 КПК України, і заявлено клопотання обвинуваченої та потерпілого про затвердження угоди. Вказані обставини не порушують прав обвинуваченої та інших осіб, оскільки остання проти цього не заперечувала.

19.09.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про примирення сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.186 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про примирення ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.186 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, і передбачено ч.1 ст.186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про примирення підтримав та просив її затвердити.

Потерпіла зазначену угоду підтримала та просила її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди між потерпілою та підозрюваним дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст.186 КК України передбачає покарання у виді штрафу, що дає можливість підписання даної угоди. Зміст угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо подружжя.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабежі), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.186 КК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода про примирення підлягає затвердженню.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання на теперішній час також відсутні.

Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 342-351,473-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 19 вересня 2019 року, підписану в кримінальному провадженні № 0000285 від 16 вересня 2019 року , укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 17 вересня 2019 року на мобільний телефон марки «LG-E615», чорного кольору без сім картки оператора мобільного зв`язку, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 скасувати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «LG-E615», чорного кольору без сім картки оператора мобільного зв`язку, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , який передано на зберігання в камеру схову речових доказів Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимого, встановлених ч.6 чи ч.7 ст. 474 цього Кодексу,

Прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1