Дата документу 31.10.2019 Справа № 334/4276/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4276/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №1-кп/807/1734/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, який офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

24 жовтня 2003 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, на 1 рік;

27 травня 2004 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 жовтня 2003 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

24 травня 2005 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Звільнився 17 жовтня 2007 року на підставі постанови Запорізького районного суду Запорізької області про умовно-дострокове звільнення. Невідбутий строк склав 1 рік 3 місяці 26 днів;

04 лютого 2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. Звільнився 30 липня 2014 року на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області про умовно-дострокове звільнення. Невідбутий строк 1 рік 6 місяців 29 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.307 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , на підставі ч.5 ст.72 КК України ухвалено обчислювати з дня його затримання, а саме з 13 травня 2017 року. В строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 13 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишений без змін.

Вирішено питання про речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, категорію наркотичного засобу, що був предметом збуту , який є особливо небезпечним, та взагалі відсутність підстав для застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень ст.69 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з його ухваленням з порушенням норм матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про незаконність проведення досудового розслідування та використання отриманих при цьому доказів.

Зокрема, вказує, що в порушення вимог ст.214 КПК України, досудове розслідування за фактами збуту наркотичних засобів і психотропних речовин було розпочато без внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Відомості про виявлені 22 березня 2017 року, 10 березня 2017 року, 11 травня 2017 року, 13 травня 2017 року кримінальні правопорушення своєчасно внесені до ЄРДР не були та досудове розслідування щодо них проводилось у рамках іншого кримінального провадження №0000122 від 03 березня 2017 року за кримінальним правопорушенням, яке ОСОБА_6 не інкримінується. У зв`язку з цим, вважає, що висновки судово-хімічних експертиз, якими суд, в тому числі, обґрунтував вирок, є недопустимими доказами.

Окрім того, в порушення вимог ст.253 КПК України, матеріали справи не містять письмового повідомлення ОСОБА_6 про обмеження його конституційних прав під час проведення негласних слідчих розшукових (дій), а відтак здобуті під час цього докази є недопустимими. Недопустимим доказом, зазначає апелянт, є також інформація отримана при проведення оперативних закупок 22 березня 2017 року, 10 травня 2017 року, 11 травня 2017 року, 13 травня 2017 року, оскільки всупереч вимогам ст.257 КПК України, такі дії проводилися не в рамках кримінальних проваджень №0000220, 0000219, 0000202, а в рамках іншого вищезгаданого кримінального провадження №0000122 від 03 березня 2017 року. При цьому, до слідчого судді прокурор з клопотанням про використання такої інформації в інших провадженнях не звертався.

Окрім того, захисник вказує на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилася відсутність в матеріалах даного кримінального провадження протоколів огляду місця події або інших процесуальних документів, відповідно до яких свідком ОСОБА_10 працівникам поліції видавалися наркотичні засоби.

Також захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 вказує на наявність провокації злочину з боку працівників поліції та мотивує свої доводи таким. За заявою ОСОБА_11 03 березня 2017 року були внесені відомості до ЄРДР за №0000122 щодо збуту наркотичних речовин особою на ім`я ОСОБА_12 . При цьому, не зрозумілим є: швидкість встановлення такої особи, а саме, ОСОБА_6 ; джерела такого виявлення з боку працівників поліції; порядок залучення до провадження свідка ОСОБА_10 та відсутність щодо останнього рішень про звільнення від кримінальної відповідальності, при тому що в діях останнього є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 КК України.

Постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 21 березня 2017 року, 19 квітня 2017 року, 11 травня 2017 року, 13 травня 2017 року, всупереч ст.ст.251, 271 КПК України, не місять належного обґрунтування їх прийняття та є формальними за своїм змістом щодо відсутності під час їх проведення провокування особи на вчинення злочину. До того ж, вказана постанова від 21 березня 2017 року винесена до постанови про використання конфіденційного співробітництва від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_10 .

На думку апелянта, суд мав критично ставитися до показань свідків - понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є залежними від правоохоронних органів особами, внаслідок судимостей та перебування на обліку у нарколога, а також свідка ОСОБА_10 , оскільки останній не зміг зазначити хто саме він чи обвинувачений був ініціатором придбання наркотичних засобів, і всупереч обвинуваченню вказав, що це він звернувся до органів поліції із заявою про добровільну видачу наркотичного засобу, а не ОСОБА_11 .

Отже, вважає, що усі три випадки оперативних закупок були проведені закупним на прохання працівників поліції, за їх активної участі та контролем, і за відсутності будь-яких даних про наявність збуту з боку обвинуваченого, який був лише посередником між продавцем наркотичних засобів та покупцем ОСОБА_10 , а відтак дії ОСОБА_6 мали кваліфікуватися за ст.27 ст.309 КК України.

Згідно з вироком суду, 22 березня 2017 року, у денний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбання та зберігання з метою подальшого збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись у дворі будинку по вул. Чарівна в м.Запоріжжя, у лавці біля під`їзду незаконно придбав, шляхом присвоєного знайденого, капсулу з особливо небезпечним наркотичним засобом, яку поклав до кишені штанів та переніс її до найближчої лісосмуги, розбавив концентрат особливо небезпечного наркотичного засобу, тим самим став незаконно зберігати вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб при собі з метою подальшого збуту.
Після чого, ОСОБА_6 поклав до кишені штанів особливо небезпечний наркотичний засіб та направився до зупинки громадського транспорту «вул. Чарівна» в м. Запоріжжя, звідки перевіз зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб на громадському транспорті від зупинки громадського транспорту «вул. Чарівна» до зупинки громадського транспорту «пр. Металургів», де приблизно о 16 годині 10 хвилин, знаходячись у під`їзді будинку №22 по проспект Металургів в місті Запоріжжя, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно збув ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 210 гривень, які ОСОБА_10 перерахував на заздалегідь обумовлений ОСОБА_6 банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я останнього, один полімерний медичний шприц ємністю 5,0 мл з рідиною коричневого кольору масою 1,7533 г, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи №7-545 від 11 квітня 2017 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - Опій ацетильований, маса якого склала 0,056 г у перерахунку на суху речовину.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне, в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбання та зберігання з метою подальшого збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб, який став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.
10 травня 2017 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у під`їзді будинку №224 по пр. Соборному в місті Запоріжжя, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно збув ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 210 гривень, які ОСОБА_10 банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я останнього, один полімерний медичний шприц ємністю 5,0 мл з рідиною коричневого кольору, масою 1,840 г, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи №7-732 від 17 травня 2017 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - Опій ацетильований. маса якого склала 0,284 г у перерахунку на суху речовину.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне, в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбання та зберігання з метою подальшого збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб, який став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.
11 травня 2017 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись у під`їзді будинку №224 по пр. Соборному в місті Запоріжжя, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно збув ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 210 гривень, які ОСОБА_10 перерахував на заздалегідь обумовлений ОСОБА_6 банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я останнього, один полімерний медичний шприц ємністю 5,0 мл з рідиною коричневого кольору, масою 1,812 г, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи №7-731 від 17 травня 2017 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - Опій ацетильований, маса якого склала 0,277 г у перерахунку на суху речовину.
Крім того, 13 травня 2017 року, у денний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне, в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбання та зберігання з метою подальшого збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись у дворі будинку № 48 по вул. Чарівна в м.Запоріжжя, у лавці біля під`їзду незаконно придбав, шляхом присвоєння знайденого, капсулу з особливо небезпечним наркотичним засобом, яку поклав до кишені штанів та перенісши її до найближчої лісосмуги, розбавив концентрат особливо небезпечного наркотичного засобу, тим самим став незаконно зберігати вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб при собі з метою подальшого збуту.
Після чого, ОСОБА_6 поклав до кишені штанів особливо небезпечний наркотичний засіб та направився до зупинки громадського транспорту «вул. Чарівна» в м. Запоріжжя, звідки перевіз зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб на громадському транспорті від зупинки громадського транспорту «вул. Чарівна» до зупинки громадського транспорту «пр. Металургів», де приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись у під`їзді будинку №224 по пр. Соборному в місті Запоріжжя, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно збув ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 210 гривень, які ОСОБА_10 перерахував на заздалегідь обумовлений ОСОБА_6 банківський рахунок, відкритий на ім`я останнього, один полімерний медичний шприц ємністю 5,0 мл з рідиною коричневого кольору масою 2,085 г, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи №7-772 від 24 травня 2017 року, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - Опій ацетильований, маса якого склала 0,046 г у перерахунку на суху речовину.
Після чого, ОСОБА_6 був затриманий на місці скоєння кримінального правопорушення у прядку ст. 208 КПК України.
Крім того, 13 травня 2017 року, у денний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне, в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбання та зберігання з метою подальшого збуту, а також збут особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись у дворі будинку № 48 по вул. Чарівна в м. Запоріжжя, у лавці біля під`їзду незаконно придбав, шляхом присвоєння знайденого, капсулу з особливо небезпечним наркотичним засобом, яку поклав до кишені штанів та перенісши її до найближчої лісосмуги, розбавив концентрат особливо небезпечного наркотичного засобу, тим самим став незаконно зберігати вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб при собі з метою подальшого збуту.
Після чого, ОСОБА_6 поклав до кишені штанів особливо небезпечний наркотичний засіб та направився до зупинки громадського транспорту «вул. Чарівна» в м. Запоріжжя, звідки перевіз зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб на громадському транспорті від зупинки громадського транспорту «вул. Чарівна» до зупинки громадського транспорту «пр. Металургів».
У подальшому, 13 травня 2017 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, під час затримання ОСОБА_6 біля будинку №224 по проспекту Соборному в місті Запоріжжя було проведено обшук останнього в ході якого у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено з під куртки один полімерний медичний шприц ємністю 2.0 мл з рідиною коричневого кольору, масою 1,490 г, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №7-743 від 23 травня 2017 року містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - Опій ацетильований, маса якого склала 0,085 г у перерахунку на суху речовину.

Заслухавши:

доповідь судді;

прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора, просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого;

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора та наполягали на задоволення апеляційної скарги захисника;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вирок, ухвалений судом першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, згідно з матеріалами справи, обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді провадження судом першої інстанції свою вину визнав частково, фактично не погоджувався з кваліфікацією його дій, вказав на те, що він лише сприяв ОСОБА_10 у придбанні наркотичних засобів.

Також стороною захисту вказувалось на недопустимість доказів, наданих прокурором та наведено змістовне обґрунтування такої позиції.

В той же час, з вироку вбачається, що суд не перевірив належним чином всіх доводів сторони захисту та не надав у вироку відповіді на ці доводи, зокрема на доводи про недопустимість доказів, отриманих за наслідками проведених негласних слідчих (розшукових) дій, а також на доводи про те, що провадження №0000122, яке розпочате 03 березня 2017 року, не стосувалось ОСОБА_6 , проте докази збирались саме в межах цього провадження, тобто до внесення відомостей до ЄРДР за вищевказаними епізодами. Також суд не навів у вироку переконливого обґрунтування, чому відкинув доводи сторони захисту про недостовірність показань певних свідків з огляду на їх зацікавленість, пославшись лише на те, що вказані доводи сторони захисту є надуманими, а свідки попереджались у судовому засіданні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

У вироку суд перелічив досліджені докази, проте аналіз цих доказів у вироку відсутній.

Вирок суду містить істотні суперечності, які ставлять під сумнів висновки суду як в частині формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, так і в частині кваліфікації дій обвинуваченого.

Так, формулюючи обвинувачення, визнане доведеним, суд у вироку вказав на те, що ОСОБА_6 збув особливо небезпечну наркотичну речовину 22 березня 2017 року, 10 травня 2017 року, 11 травня 2017 року, 13 травня 2017 року.

В той же час, дії обвинуваченого за всіма епізодами суд кваліфікував за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, тобто фактично виключивши з кваліфікації дій обвинуваченого збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Окрім того, за всіма епізодами дії обвинуваченого кваліфіковані однаково, в т.ч. і як перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

Разом з цим, згідно з формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним, судом не встановлено факту перевезення наркотичного засобу за епізодом від 11 травня 2017 року, а за другим епізодом від 13 травня 2017 року не встановлено того, що перевезення наркотичного засобу здійснювалось саме з метою збуту.

Таким чином, кваліфікація дій обвинуваченого не узгоджується з формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Вказані порушення з огляду на ч.1 ст.412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, окрім того, отягли порушення обвинуваченого на захист.

У зв`язку з цим, оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню.

Оскільки, діючи у межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості виправити вказані недоліки, скасовуючи оскаржуваний вирок, колегія суддів, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані недоліки, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження, перевірити належним чином всі доводи сторони захисту та в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Тому інші доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, мають перевірятися в ході нового розгляду.

Разом із цим, перевіряючи доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що суд в оскаржуваному вироку не навів переконливого обґрунтування для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України, та фактично не вказав обставин, які можна було б розцінювати як такі, що істотно знижують ступень тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 , правопорушення. При цьому колегія суддів звертає увагу на відомості про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних, в т.ч. тяжких злочинів, та злочинів в сфері обігу наркотичних речовин.

Отже, при новому розгляді, у випадку доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та за відсутності додаткових обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вищевказаних правопорушень, застосування судом першої інстанції за оскаржуваним вироком положень ст.69 КК України слід вважати безпідставним.

Враховуючи тривале перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою і те, що обставини, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на цей час змінились та ризики, що існували раніше, на думку колегії суддів, зменшились, а також те, що обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, призначаючи новий розгляд, колегія суддів вважає за можливе змінити обвинуваченому раніше обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням на останнього певних обов`язків.

При новому розгляді питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.7-9, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.307 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу суду, строком на 60 діб, до 30 грудня 2019 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до положень ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали направити до Запорізького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області для виконання, а процесуальному прокурору у кримінальному провадженні для контролю за виконанням.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4