1Справа № 335/5757/18 1-кс/335/3822/2019
06 червня 2019 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31.05.2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, наділені правом одночасно подати клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою та клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу.
Слідчий скористався таким правом, і одночасно подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу відносно підозрюваної ОСОБА_4 ..
Проте, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2019 року, було відмовлено в задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу підозрюваної для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України визначено, що ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.
Згідно з. 4 ст. 190 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому КПК України. Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою. А згідно ч. 5 цієї ж статті визначено, що ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.
Ухвала слідчого судді від 31.05.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу підозрюваної для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскаржена не була та набрала законної сили.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Оскільки, слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання щодо застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то зазначене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст.ст. 188, ч. 3 ст. 190, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1