Провадження № 1-кп/643/1341/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
запасного судді - ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників - адвокатів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 00004084 від 26.07.2019 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велиховка Ленінського району Актюбинської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Московському районному суді м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України.
13.11.2019 року прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що продовжують існувати ризики, які були враховані судом при обрані запобіжного заходу, а саме, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, у зв`язку з його необґрунтованістю. Просив суд застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, у зв`язку з його необґрунтованістю. Просив суд застосувати до обвинувачених більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначив, що клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених є необґрунтованим. Просив застосувати до обвинувачених більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачені у судовому засіданні підтримали думку захисників.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши надані до суду матеріали, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року (справа № 643/11979/19, провадження № 1-кс/643/4683/19) у відношенні ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів до 23.09.2019 року до 15 год. 00 хв.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.08.2019 року ухвала слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року залишена без змін.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року (справа № 643/11980/19, провадження № 1-кс/643/4684/19) у відношенні ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів до 23.09.2019 року до 15 год. 00 хв.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2019 року продовжено дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор», строком на 60 днів до 21.11.2019 року включно.
Відповідно до положень статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризиків, визначених статтею 177 КПК України.
Тобто, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який є злочином середньої тяжкості, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочином та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який інкримінується ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме того, що дане кримінальне правопорушення вчинено з метою заволодіння чужим майном, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинене за попередньою змовою групою осіб та спрямоване на заволодіння майном у особливо великих розмірах колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Згідно сформованої практики Європейського судуз прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , враховуються відомості про особи обвинувачених, тому колегія суддів приходить до висновків, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни запобіжного заходу у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , внаслідок чого клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження дії відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 11 січня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3