Номер провадження: 11-сс/813/1446/19
Номер справи місцевого суду: 523/9576/19 1-кс/523/4239/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 14.08.2019 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002213 від 18.06.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби. Крім того, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 4 ч.5 ст.194 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Доводи апеляційної скарги прокурор обґрунтовував тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження та ухвала слідчого судді винесена з порушеннями кримінального процесуального закону.

На думку прокурора, слідчий суддя не врахував наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_8 працевлаштований є безпідставними, оскільки не підтверджуються будь-якими доказами.

Застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобіганню зазначеним ризикам.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною першою ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В рішенні в справі "Манчіні проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашнього арешту прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п.1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими з огляду на таке.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, при наступних обставинах. Відповідно до клопотання слідчого 18.06.2019 року, приблизно о 17:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , відкрив металеву розподільчу шафу, за допомогою ножиць, підготовлених заздалегідь, перерізав кабелі електрозв`язку, які з`єднували кросировочні бокси, звідки, повторно, таємно, викрав майно ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 2504,11 грн.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою, оскільки підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого, а саме: протоколом огляду місця події, в ході складання кого було виявлено та вилучено 3 кросировочні бокси та 2 металеві планки, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 18.06.2019 проходячи повз двір по АДРЕСА_2 , побачив, як ОСОБА_8 з ножицями в руках обрізає кабель, та виймає кросировочні бокси зі щитку, після чого він відразу же викликав співробітників поліції, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, на думку апеляційного суду, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довівши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не зміг довести недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання таких ризиків.

З урахуванням покарання, що загрожує підозрюваному, у разі доведеності його вини, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування й суду.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний раніше неодноразова судимий.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчим не доведено про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, так як в клопотанні слідчого, відповідно до вимог п.5ч.1 ст. 184 КПК України, не викладено жодних обставин, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність цього ризику, з посиланням на матеріали, що підтверджують цей ризик.

При цьому, апеляційний суд враховує, що свідки та представник потерпілого вже допитані органом досудового розслідування.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено лише наявність ризиків, передбачений п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, в зв`язку з чим підозрюваному був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Слідчий суддя при застосуванні підозрюваному більш м`якого запобіжного врахував, що підозрюваний працює, має на утриманні батька похилого віку, має постійне місце мешкання за місцем реєстрації, в розшуку не перебував.
Апеляційний суд бере до уваги той факт, що відповідно до довідки ФОП ОСОБА_12 та наданої ОСОБА_8 характеристики, він проходив стажування на посаді вантажник-експедитор ФОП ОСОБА_12 на оптово-будівельному ринку. Під час стажування зарекомендував себе з позитивного боку.
Також апеляційний суд враховує стан здоров`я підозрюваного, який хворіє тяжкими хворобами, відповідно до консультативного висновку потребує щоденного лікування в медичному закладі.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що з часу застування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, самостійно на першу вимогу з`являється в судове засідання апеляційного суду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні, та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор, як на одну з підстав необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, послався на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини.

Так, дійсно, злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України відноситься до категорії злочинів середньо тяжкості, оскільки за його вчинення передбачено покарання до 5 років позбавлення волі.

Разом з цим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що під час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце його перебування.

Відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 14.08.2019 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002213 від 18.06.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3