Справа № 143/438/19
Ухвала
Іменем України

17.10.2019р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 10.01.2019р. відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2ст.121КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2019р. до Калинівського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 10.01.2019р.відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 24.07.2019р. кримінальне провадження прийняте до свого провадження, а на підставі ухвали суду від 29.08.2019р. справу призначено до судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_8 подала письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження строку тримання обвинуваченої під вартою не зникли, яке підтримала в судовому засіданні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заявила усне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Відносно клопотання прокурора про продовження строку тримання її підзахисної під вартою, просила відмовити у його задоволенні.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника та просила змінити їй запобіжний захід.

Розглянувши заявлені клопотання щодо запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 29.08.2019р. продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 27 жовтня 2019 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_6 вчинила умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, підстави, за яких було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінились, обвинувачена веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не зв`язана сталими родинними стосунками та вихованням дітей, а тому враховуючи вільний вибір місця знаходження та проживання, існує ризик, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків в кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню; та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищевказані обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ст.29 Конституції України, ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду 3) незаконно впливати на свідків 4) іншим чином перешкодати кримінальному провадженню, 5) вчинити інше кримінальне правопорушеня.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що строк тримання ОСОБА_6 під вартою було продовжено до 27 жовтня 2019 року включно.

При вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, суд виходить із наявності пред`явленого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованогоїйзлочину та необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачена може переховуватися від суду, вплинути на свідків та потерпілу, які ще не допитані у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої відповідно до ч.1 ст.178 КПК України судом враховуються такі обставини як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її виною у вчиненні кримінального правопорушення, у скоєнні якоговона обвинувачується, відсутністю сталих соціальних зв`язків та стосунків, а також вільний вибір місця знаходження та проживання, що може бути достатньою причиною разом з іншими, для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, за вчинення якогопередбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, кримінальне провадження не завершено, строк тримання під вартою закінчується 27.10.2019р., а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст.177КПК України, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли,а тому оскільки підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно неї дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання суду, враховуючи викладені обставини, доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не переважають доводів сторони обвинувачення та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Зазначені ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 необхідно продовжити на 60 (шістдесят) днів, до 15 грудня 2019 року включно.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою, підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт не має, а тому у його задоволенні заявнику необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372, 392 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкисела Андрушівка Погребищенського району Вінницької області, українки, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, на момент затримання працюючої в СТОВ «Зоря» на посаді сторожа,раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 15 грудня 2019 року включно.

Обвинувачену ОСОБА_6 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_7