Справа № 513/1204/19
Провадження № 1-кс/513/390/19
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

22 листопада 2019 року слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000376 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочулія Кантемірського району Молдови, громадянина Молдови, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не працюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

слідчий звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , направленою на відкрите заволодіння майном ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисних мотивів, 12.11.2019 року о 17 годині, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 де мешкав потерпілий, в присутності останнього відкрито заволодів його майном, одягнувши на себе спецодяг-куртку зимову ООО «Сарата-Охорона-Комплекс», вартістю 300 гривень, кітель чорний ООО «Сарата-Охорона-Комплекс», вартістю 200 грн., камуфляжні штани, вартістю 500 грн., та взувши чорні кросівки, вартістю 500 грн., після чого запропонував ОСОБА_12 , який знаходився поруч з ним, відкрито заволодіти іншими речами, які належать потерпілому.

В той же день, приблизно о 23 годині, продовжуючи свій злочинній намір, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , з застосуванням відносно потерпілого насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс один удар долонею правої руки в область лівої щоки останньому та заволодів банківською карткою «Ощадбанка» № НОМЕР_1 , банківською карткою «Райффазен банк Аваль» № НОМЕР_2 , банківською карткою «Райффазен банк Аваль» № НОМЕР_3 , грошовими коштами в сумі 900 гривень, мобільним телефоном чорного кольору марки «Sigma» IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , зарядним пристроєм до нього вартістю 350 грн., в якому перебувала сім-картка оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., на якій знаходилися грошові кошти в сумі 100 грн.

ОСОБА_13 , в цей же момент перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисних мотивів в присутності ОСОБА_11 , відкрито заволодів його майном, одягнувши на себе пальто чорне кашемірове, вартістю 100 грн., та взувши кросівки синього кольору з білими смужками, вартістю 100 грн., та радіоприймачем марки «NNS-1556S solar», вартістю 400 грн., з флеш-накопичувачем МІ-RAC об`ємом пам`яті 4 GB вартістю 150 грн.

Після чого з місця пригоди зникли розпорядившись викраденим на свій розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 3625 грн.

21 листопада 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від 4 до 6 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Під час розгляду клопотання прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний не заперечував проти обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний вину визнав та щиро розкаявся.

Розглянувши клопотання, вислухавши доводи прокурора, заперечення захисника та думку підозрюваного, вивчивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підтверджується: протоколом огляду місця події; протоколами оглядів викраденого майна, показаннями потерпілого ОСОБА_11 , показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , речовими доказами, протоколами впізнання особи (підозрюваного ОСОБА_6 ), протоколами впізнання предмету, та іншими доказами по справі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років.

Суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; а також те що він без законних підстав перебуває на території України та в будь-який час може покинути територію нашої держави.

Таким чином, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим у його вчиненні, особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, власної сім`ї, не працює та не має стабільного джерела доходу, стану здоров`я підозрюваного, який згідно медичної довідки КЗ "Саратська ЦРЛ" не має захворювань, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

З огляду на встановлені обставини суд важає не обгрунтованими доводи захисника щодо можливості застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи положення частин 1, 4, 5 ст. 182, частини 3 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (40 х 1921), тобто 76840 гривень.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі Ізмаїльський слідчий ізолятор, починаючи з 22 листопада 2019 року і до 21 січня 2020 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законом України у розмірі 76840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) гривень, яку необхідно внести на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області, рахунок отримувача: 5435, код банку отримувача (МФО) 820172, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код отримувача 26302945, призначення платежу справа № 513/1204/19, провадження 1-кс/513/390/19 застава за ОСОБА_8 ).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали закінчується 21 січня 2020 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали, до Одеського апеляційного суду безпосередньо.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1