ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/1636/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 646/4547/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, викладеної Законом України № 838- VIIIвід 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нову, якою зарахувати в строк відбування покарання строки з 13.08.2006 року по 23.06.2008 року, з 03.09.2011 року по 28.11.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування зазначає, що в період часу з 13.08.2006 року по 23.06.2008 року та з 03.09.2011 року по 28.11.2011 року перебував в умовах попереднього ув`язнення в установі виконання покарань «Слідчих ізоляторів» в межах однієї кримінальної справи, тобто в межах виконання вироку.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, а також захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу засудженого, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступнихпідстав.

Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ» ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатрічної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Попереднє ув`язнення, відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», як захід забезпечення кримінального провадження закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.05.2007 року.

Згідно ухвали Верховного Суду України від 11.10.2007 року вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.05.2007 року залишено без змін.

Хоча, згідно ч.4 ст. 532 КПК України, вирок відносно ОСОБА_8 набрав законну силу 25.05.2007 року, саме в день ухвалення його судом апеляційної інстанції, однак прокурор не оскаржував визнаний судом першої інстанції факт та час набрання цим вироком законної сили - 11.10.2007 року, а тому колегія суддів, дотримуючись вимог ч.5 ст. 421 КПК України, дійшла висновку, що перебіг строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 закінчився саме в цей момент, тобто 11 жовтня 2007 року, як це визначив суд першої інстанції.

Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2016 року ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 13.08.2006 року по 11.10.2007 року включно із співвідношення: одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.

Поряд з цим, ОСОБА_8 в апеляційній скарзі і сам зазначає, що перебував в установі виконання покарань - «Слідчих ізоляторах» в межах виконання вироку, тобто він не заперечує, що перебував там після набрання вироком законної сили.

За таких обставин зараховувати засудженому у строк відбування покарання строк його перебування в установі виконання покарань після набрання вироком відносно ОСОБА_8 законної сили, у суду першої інстанції відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, підстав не було.

Таким чином, рішення суду ухвалено відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року, а тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду відсутні, у тому числі за доводами апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 1 п. 1, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4