Ухвала
11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 596/2264/14

провадження № 51-4400 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 липня 2019 року щодо нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 21 лютого 2014 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд постановлених щодо нього судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга, зокрема, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, що подає скаргу. Також, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Проте засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені

у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги, на обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 зокрема, вказує на неповноту судового розгляду, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
До того ж, як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вирок суду першої інстанції був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури. Однак скаржником не зазначено у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали суду апеляційної інстанції 17 липня 2019 року та які конкретно порушення закону, які, на його думку, було допущено апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури за аналогічними доводами.
Крім того, відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, вимоги засудженого ОСОБА_4 , викладені у касаційній скарзі, не узгоджуються з наведеними положеннями процесуального закону.
Оскільки касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 липня 2019 року щодо нього залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3