ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1424/15-к
провадження № 1-кп/753/21/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0010258 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
Ухвалою суду від 04.03.2019 року обвинуваченого ОСОБА_7 було оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а судове провадження - зупинено.
Прокурор клопотання підтримав, при цьому посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, про що свідчить той факт, що останній тривалий час перебував у розшуку. Також, ОСОБА_7 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти нові злочини, враховуючи те, що відносно нього в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває іще одне провадження.
Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , категорично заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. При цьому зауважив, що його підзахисний не з`являвся до суду з поважних підстав, так як проходив військову службу в зоні АТО. Також просив врахувати те, що ОСОБА_7 проживає з дружиною та дитиною, яка потребує догляду.
Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , як заходу забезпечення кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У рішенні ЄСПЛ від 26.06.1991 року у справі «Летельє проти Франції» суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. Розглядаючи скаргу у справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року ЄСПЛ підкреслив, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів». У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальше тримання під вартою.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 року, § 57).
На думку суду, відомості, викладені в обвинувальному акті та Реєстрі матеріалів досудового розслідування в своїй сукупності можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому правопорушення.
При цьому судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Таким чином, суд вважає доведеним можливість його переховування від суду, з врахуванням і того факту, що він уже перебував у розшуку.
При цьому посилання сторони захисту на те, що обвинуваачений ОСОБА_7 не переховувався, а проходив службу в зоні АТО є неспроможними, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, а саме довідки ТВО військового комісаріата ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_8 , ОСОБА_7 звільнено із вйськової служби 20.10.2017 року.
При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинуваченого особисто на потерпілого та свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. Суд, з огляду на вказане, з урахуванням, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 наразі перебуває на стадії розгляду, вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на вказаних осіб, зокрема потерпілих та свідків, які безпосередньо судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальним.
Крім того, ОСОБА_7 знову обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, при цьому стосовно останнього Дніпровським районним судом м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Наведена обставина, на думку суду, свідчить про те, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є реальним та триваючим.

Даних, які би свідчили про безумовну неможливість утримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я - немає.
Таким чином, наведені обставини дають підстави для висновку про наявність високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, з урахуванням даних, що характеризують особу останнього, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості правопорушення та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, а також перебування тривалий час у розшуку, на думку суду свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено. Крім того, будь-яких гарантій явки до суду з боку обвинуваченого - немає. Також судом не встановлено наявності таких міцних соціальних зв`язків, які би переважали встановлені судом ризики.
Разом з тим, що стосується альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то враховуючи те, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , вчинено із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 вересня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий

Судді