УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Вінниці в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 31.05.2019 року, в порядку ст. 303, 304 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2019 року адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_5 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що в провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000005, внесені до ЄРДР 10.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вчиненого гр. ОСОБА_6 .
31.05.2019 року старшим слідчим відділу в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
На думку адвоката розслідування вказаного кримінального провадження проводилось недбало та з порушенням норм чинного законодавства, зокрема не надано належну оцінку доказам та документам, які містяться в справі.
Згідно з висновком Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса М.С. №12643/28062/28486 від 20.12.2018 року за умов вказаних в редакції питання ухвали дана дорожньо транспортна пригода виникла внаслідок невідповідностей дій водія ОСОБА_6 вимогам п. 12.3 ПДР, які знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди.

Проаналізувавши оскаржувану постанову в частині дослідження висновку експерта стає очевидним передчасність висновків про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Особа, яка подала скаргу звертає увагу на те, що критична оцінка органом досудового розслідування висновку Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса М.С. №12643/28062/28486 від 20.12.2018 року спростовується матеріалами справи, а саме: згідно з протоколом огляду місця ДТП від 10.01.2016 року об 11:00 год. жодних ознак ожеледиці на проїзній частині дороги немає, а лід чи товстий шар снігу, втрамбований до твердого стану за 4 год. при температурі мінус 6.4 6.2 градуса Цельсія нікуди б не подівся; слідчим проігноровано протокол слідчого експерименту від 17.12.2016 року, вихідні дані слідчого експерименту жодного разу не надавались для проведення відповідного дослідження.

Також адвокат ОСОБА_3 у своїй скарзі зазначив про те, що з карти пам`яті, яка була вилучена слідчим з автомобіля Деу Нексія вбачається, що з моменту наїзду на потерпілу до приїзду ОСОБА_6 до матері минуло 4 хв. 58 сек., а для повернення на місце ДТП їм знадобилося 8 хв. 39 сек., тобто потерпіла лежала на дорозі без надання допомоги щонайменше 13 хв. 37 сек., а ОСОБА_6 перебуваючи у матері навіть не викликав швидку допомогу, а втратив дорогоцінний час на врятування життя людини.

Крім того адвокат ОСОБА_3 критично оцінює покази свідка ОСОБА_7 який по сплину більше ніж двох років після ДТП детально вказав стан дорожнього покриття, вологість повітря, а також те, що стан дорожнього покриття о 08:00 год. і під час огляду місця події відрізнявся. При цьому, вказаний свідок, будучи понятим при проведенні огляду місця події та складанні протоколу не висловив жодного зауваження щодо відмінності дорожнього покриття на час проведення огляду та станом на 08 год. 10 хв.

У зв`язку із вищенаведеним адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_5 вважає, що всі обставини кримінального провадження, які мали значення для вирішення питаня про закриття провадження не були досліджені належним чином, а висновки слідчого ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, а тому на підставі викладеного останній просить дану скаргу задовольнити.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у ній та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення даної скарги заперечував та пояснив, що під час досудового розслідування було здійснено всі можливі слідчі дії для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні. Досудове розслідування було проведено всебічно, повно та неупереджено, у зв`язку з чим вважає скаргу необґрунтованою, про що подав відповідні заперечення.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Судом встановлено, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000005, внесеного до ЄРДР 10.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Постановою старшого слідчого відділу в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000005, внесене до ЄРДР 10.01.2016 року закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000005 по факту дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої загинула пішохід ОСОБА_8 , органом досудового розслідування всебічно досліджувались обставини кримінального провадження, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи №16а від 16.01.2016 року, наїзд на пішохода ОСОБА_8 автомобілем «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , стався на проїзній частині вул. Маяковського в смт. Турбів, на смузі руху в напрямку м. Липовець. Швидкість руху автомобіля «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , яка відповідає довжині видимих зафіксованих слідів гальмування коліс ТЗ, визначаються рівною біля 60.0 - 62.8 км/год.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу огляду предмета від 11.01.2016 року слідчим було оглянуто карту пам`яті, яка була вилучена з відеореєстратора автомобіля «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 та під час перегляду відеозапису встановлено, що з моменту появи в об`єктиві відеореєстратора пішохода, до наїзду, останній рухався не більше 1 секунди.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 24.02.2016 року за участю водія ОСОБА_6 та у присутності потерпілого ОСОБА_5 та прокурора місцевої прокуратури встановлено, що при сухому асфальті та при засніженому покритті видимість пішохода 35,5 м., видимість елементів проїзної частини 56,4 м. Дана слідча дія проводилась за максимально наближених погодніх умов та вуличного освітлення.

Відповідно до висновку авто-технічної експертизи №162а від 17.03.2016 року, в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалася, ОСОБА_6 , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода терміновим гальмування або шляхом об`їзду, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода. В ситуації, яка склалася, в діях ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

У даній дорожній ситуації пішохід ОСОБА_8 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 4.4 та 4.14 (а) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

- п. 4.4 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху»;

- 4.14 «Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху».

Порушення пішоходом ОСОБА_8 вимог п.п. 4.4, 4.14 (а) ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі вищевикладеного, 12.05.2016 року слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_6 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яка в подальшому була скасована ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2016 року.

17.12.2016 року за клопотанням потерпілого та його адвоката, проведено повторний слідчий експеримент. В ході проведення вказаної слідчої дії було встановлено, що після проведення першого слідчого експерименту 24.02.2016 року, на електроопорах в місці пригоди змінено потужність лам із 65 Вт на 250 Вт., про що було відомо потерпілій стороні, яка наполягала на проведенні повторної слідчої дії.

22.02.2017 року після внесення змін в вуличне освітлення, проведено додатковий слідчий експеримент із потерпілим ОСОБА_5 , за погодних умов на яких наполягав потерпілий, а саме при засніженому узбіччі, наявному снігу на проїзні частині. За таких обставин встановлено, що видимість пішохода становить 80,6 м., видимість елементів проїзної частини 90 м.

23.02.2017 року винесено постанову про призначення авто-технічної експертизи, копію якої вручено потерпілому та його представнику ОСОБА_9 , в якій вказані вихідні дані встановлені відповідно до слідчого експерименту із потерпілим, та показів свідків, а саме ожеледь, сніг, видимість пішохода та елементів проїзної частини.

Відповідно до висновку авто-технічної експертизи №1633/1634/17-21 від 20.09.2017 року в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Део Нексія», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості зупинити автомобіль до місця наїзду на пішохода шляхом виконання ним технічних норм вимог п. 12.3 чи п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України з моменту появи пішохода в полі зору водія.

В діях пішохода ОСОБА_8 вбачається невідповідність п. 4.1, 4.4 розділу 4 Правил дорожнього руху України.

18.04.2018 року, ухвалою Вінницького міського суду було зобов`язано слідчого при призначення повторної авто технічної експертизи надати експерту вихідні дані, вказані потерпілим та його адвокатом. Зокрема в їх клопотанні вказано, що на момент ДТП проїзна частина перебувала у сухому стані.

Згідно висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С.Бокаріуса № 12643/28062/28486 від 20.12.2018, за умов, вказаних в редакції питання ухвали, в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п 12.2, 12.3, 14.4, 12.9 б). За умов, вказаних в редакції питання ухвали, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду. Дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п 12.4, 12.9 б) ПДР, але не знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. За умов, вказаних в редакції питання ухвали, дана ДТП виникла внаслідок невідповідностей дій водія ОСОБА_6 вимогам п. 12.3 ПДР, які знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Відповідно цього ж висновку, виходячи з наданого на дослідження відеозапису, з моменту появи на відео зображенні силуету пішохода ОСОБА_8 до моменту наїзду на неї автомобілем «Део Нексія», минув час близько 0,82 сек. Однак розрахунки щодо технічної можливості уникнути наїзд на пішохода, при встановленому часі існування небезпеки для руху, експертом не проводилися.

Як вбачається із заперечень, наданим слідчим ОСОБА_4 під час розгляду скарги, орган досудового розслідування критично ставиться до висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С.Бокаріуса №12643/28062/28486 від 20.12.2018 року, оскільки вихідні дані надані експертам за клопотанням потерпілих та їх адвоката не є об`єктивними. Зокрема це стосується як видимості пішохода встановленої при повторних експериментах при зміненому освітленні так і стану проїзної частини.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження суд також критично оцінює висновок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С.Бокаріуса №12643/28062/28486 від 20.12.2018 року, зважаючи як на вихідні дані надані експертам за клопотанням потерпілих та їх адвоката, так і на те, що попередні висновки судових експертів на відміну від висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз були проведені першочергово.

Що стосується вихідних даних, наданих експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз за клопотанням потерпілих та їх адвоката, суд критично оцінює надані дані беручи до уваги відомості, зазначені у довідці гідрометцентру, згідно з якими станом на 10.01.2016 року у смт. Турбів на 06.00 год. температура повітря складала -6,4?С, на 07.00 год. -6,2?С, відносна вологість повітря 97%, висота снігового покрову 5 см., атмосферні явища іній, при цьому зі свідчень водія та інших очевидців на момент наїзду на дорозі була ожеледиця. При цьому наведені адвокатом ОСОБА_3 у своїй скарзі величини зупиночного шляху автомобіля 44,6-44,8 м. відповідають зупиночному шляху прорахованим експертом авто-техніком при умовах сухого дорожнього покриття (висновок експерта № 162а від 17.03.2016), величина 26,4 м., яку адвокат взяв за зупиночний шлях автомобіля не відповідає дійсності оскільки частина слідів гальмування коліс автомобіля на проїзній частині дороги могла не відобразитись, дана величина відповідає швидкості автомобіля 60-62,8 км/год. (висновок експерта № 16а від 25.01.2016 ), з урахуванням вказаної швидкості експертом було прораховано зупиночний шлях автомобіля та відповідно технічну можливість уникнення дорожньо-транспортній пригоді, величина видимості пішохода 80,6 м. та видимість елементів проїзної частини 90 м. адвокатом взято із слідчого експерименту відповідно до інших погодних умов, а саме нашарування снігу на проїзній частині та узбіччі, в той час коли видимість набагато більше ніж при інших погодних умовах (сухий асфальт та нашарування снігу на узбіччі, видимість пішохода 35,5 м. та видимість елементів проїзної частини 56.4 м.).

Крім того суд звертає увагу на порушення пішоходом ОСОБА_8 вимог п.п.4.4, 4.14 (а) ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо транспортної пригоди, що зазначені у висновку автотехнічної експертизи №162а від 17.03.2016 року, при цьому висновок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз не містить оцінки дій пішохода.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити йому прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.
Вищенаведене свідчить про те, що старшим слідчим відділу в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 було проведено повну перевірку за даним фактом, оцінено та перевірено усі зібрані докази у справі та правомірно винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищезазначене в сукупності та вимоги ст. 307 КПК України, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого відділу в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000005 від 10.01.2016 року слід відмовити, оскільки вищевказана постанова є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 31.05.2019 року, в порядку ст. 303, 304 КПК України - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя