печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000205 від 06 березня 2019 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
30.05.2019 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000205 ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000205 від 06.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

В матеріалах клопотання прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 06.03.2019 вступив у злочинну змову з ОСОБА_3 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, направлену на заволодіння майном виконуючої обов`язків Державного секретаря Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_10 , шляхом вимоги передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого (вимагання). З метою досягнення кінцевої мети даного кримінального правопорушення, а саме отримання грошових коштів від ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та іншими невстановленими особами не пізніше 06.03.2019 розробився план злочинних дій всіх співучасників злочину.

В клопотанні зазначено, що відповідно до вказаного плану злочинних дій, 06.03.2019 приблизно о 11.09 год. ОСОБА_3 з використанням абонентського номера телефону НОМЕР_1 зателефонував до ОСОБА_10 на абонентський номер НОМЕР_2 та під час телефонної розмови представився представником Адміністрації Президента України, а також повідомив про необхідність зустрічі біля приміщення Міністерства екології та природних ресурсів України. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_9 діючи узгоджено з ОСОБА_3 та іншими невстановленими особами, з метою вчинення психологічного тиску на ОСОБА_10 та отримання від неї грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, передав останній аркуш паперу формату А-4 з друкованим текстом зі змісту якого вбачається про наявність документів, які підтверджують факти корупційних злочинів вчинених останньою та готовністю направлення вказаних документів до правоохоронних органів, а також передав потерпілій клаптик паперу з рукописним текстом наступного змісту: «100 000 $» та повідомив про необхідність пройтися з ним для подальшої розмови.

Також слідчий зазначає, що 28.05.2019 близько 15.30 год., ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом вимагання, спільно та узгоджено з ОСОБА_3 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи в м. Києві, по вул. Липківського, біля будинку 35 в черговий раз висловив свою вимогу ОСОБА_10 про передачу йому грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, за недопущення обмеження її прав, свобод та законних інтересів, а саме не продовження вчинення на неї тиску та організації «замовних» мітингів. При цьому, ОСОБА_9 діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_3 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, визначив спосіб передачі вказаних грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, який довів потерпілій ОСОБА_10 під час вказаної зустрічі в усній формі, а також надав їй клаптик паперу, на якому рукописним текстом були вказані три способи передачі зазначених коштів.

Виходячи з матеріалів клопотання, в подальшому, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом вимагання, спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_3 та невстановленим досудовим розслідуванням особами, 28.05.2019 близько 16.10 год., перебуваючи в салоні автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 в м. Києві по вул. Липківського, біля будинку 35 отримав від ОСОБА_10 , грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, що відповідно до курсу валют НБУ станом на момент вчинення кримінального правопорушення становить 2 640 616,7 грн., за не вчинення вищевказаних дій.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Сторона захисту зазначила, що підозра не обґрунтована, шкода потерпілій не спричинена. Просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

28.05.2019 о 16.24 год. ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вимаганні грошових коштів в сумі 100 000 доларів США у ОСОБА_10 .

29.05.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку і з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- заявою потерпілої ОСОБА_10 від 06.03.2019 про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а саме вимагання грошових коштів в сумі 100 000 доларів США. Відповідно до вказаної заяви 06.03.2019 до ОСОБА_10 на мобільний телефон зателефонував невідомий чоловік та повідомив, що біля приміщення Міністерства екології та природних ресурсів України її чекає інший чоловік, який володіє цінною інформацією для неї. Під час зустрічі із вказаним чоловіком, останній передав їй лист А-4 із погрозами розповсюдження компрометуючої інформації щодо неї та клаптик паперу із надписом «100 000 $»;

- протоколами допитів ОСОБА_10 , в яких остання розповідає про обставини вчинення вимагання грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, зокрема підтверджує факт вимагання викладений в заяві, а також подальші телефонні дзвінки, повідомлення та безпосередні зустрічі біля приміщення Міністерства екології та природних ресурсів України, під час яких у неї вимагали грошові кошти в сумі 100 000 доларів США із погрозою вчинення дій що порушують її права та законні інтереси, зокрема неприємностями на роботі, вчинення мітингів громадських організацій;

- додатком до протоколу допиту ОСОБА_10 від 06.03.2019, а саме виданого нею листом А-4 із погрозами розповсюдження компрометуючої інформації щодо неї, який їй передав невідомий чоловік біля Міністерства екології та природних ресурсів України;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 від 06.03.2019, де зафіксована смс-переписка із невідомим чоловіком щодо призначення зустрічі;

- додатками до протоколу допиту ОСОБА_10 від 12.03.2019, а саме скрін-шотами переписки по месенджеру «WhatsApp», де зафіксовані погрози та тиск на потерпілу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із ОСОБА_10 під час якого остання впізнала ОСОБА_9 як особу з якою вона безпосередньо зустрічалася біля приміщення Міністерства екології та природних ресурсів України, передавала їй вищевказаний аркуш А-4 із погрозами та під час розмов безпосередньо вимагав в неї грошові кошти з погрозами вчинення дій щодо обмеження її прав (організації різного роду мітингів);

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 від 29.05.2019 під час якого зафіксовано переписку у месенджері «WhatsApp» щодо вимагання в неї грошових коштів з погрозами вчинення тиску та організації різного роду мітингів, неприємностями по роботі та з боку правоохоронних органів;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 28.05.2019 під час якого ОСОБА_10 передано заздалегідь ідентифіковані грошові кошти для передачі як предмет вимагання в рамках проведення контролю за вчиненням злочин;

- протоколами огляду матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, де зафіксовані телефонні розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , під час яких останній вимагає грошові кошти у неї з погрозами порушення її прав та законних інтересів;

- протоколом огляду відеозапису з ЖК «Адамант» під час якого 06.03.2019 зафіксовано автомобіль «Mercedes-Benz S550» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , володільцем якого являється ОСОБА_3 біля приміщення Міністерства екології та природних ресурсів України та з якого виходить ОСОБА_9 та в подальшому прямує до вказаного Міністерства;

- довідкою з інформаційної системи МВС, відповідно до якої ОСОБА_3 притягався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху на автомобілі «Mercedes-Benz S550» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ;

- протоколом огляду автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під час якого виявлено та вилучено на задньому сидінні речі належні ОСОБА_9 , в тому числі знаряддя злочину радіоелектронний засіб (пристрій для приглушування сигналу), та предмет вчинення злочину заздалегідь ідентифіковані та імітаційні засоби (грошові кошти в сумі 100 000 доларів США) передані ОСОБА_10 в салоні вказаного автомобіля;

- протоколом огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Липківського біля будинку № 37 під час якого виявлено та вилучено розірваний аркуш А-4, попередньо розірваний та викинутий ОСОБА_9 , на якому містився рукописний текст із трьома варіантами передачі грошових коштів з боку ОСОБА_10 та який він їй попередньо показував;

- протоколом обшуку автомобіля «Mercedes-Benz S550» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 (володільцем якого являється ОСОБА_3 ) під час якого виявлено та вилучено зошит з рукописними написами, серед яких є аналогічний текст з текстом на вищевказаному розірваному аркуші А-4, копії документів стосовно Міністерства екології та природних ресурсів України;

- протоколом затримання ОСОБА_3 , під час якого проведено його особистий обшук та вилучено два мобільних телефони, які використовувались як знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду мобільного телефону під час якого виявлено та зафіксовано переписки щодо вчинення тиску на ОСОБА_10 , зокрема фотографії проведення мітингів біля приміщення Міністерства екології та природних ресурсів України, листи з погрозами та тиском на ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту ОСОБА_11 який повідомив, що бачив як ОСОБА_3 28.05.2019 побачивши працівників поліції почав тікати від них, а коли зрозумів, що не втече, дістав один із свої мобільних телефонів та почав ним бити об асфальт, намагаючись таким чином пошкодити його;

- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Крім цього, вказаний ризик підтверджується тим, що 28.05.2019 під час затримання працівниками поліції ОСОБА_3 намагався від них втекти;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи те, що у вказаному кримінальному провадженні на даний час не допитані всі свідки, не встановленні всі учасники вчинення кримінального правопорушення та його обставини, не проведенні всі необхідні експертизи, а тому знаходячись на волі ОСОБА_3 буде мати реальну можливість незаконно впливати на інших учасників процесу з метою уникнення від відповідальності;

- ризик, передбачений п. 2, 4 ч. 1 ст. 177КПК України, а саме враховуючи те, що на даному етапі не встановленні всі обставини кримінального правопорушення, не встановленні всі особи, які причетні до вчинення даного злочину, не проведенні всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії для отримання доказів, не проведені всі експертизи, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення вказаного кримінального правопорушення, попередити інших осіб (які причетні до даного злочину) про обставини, які відомі органу досудового розслідування та унеможливити в подальшому викриття вказаних осіб та притягнення їх до відповідальності, таким чином перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, той факт, що ОСОБА_3 може знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження свідчить той факт, що останній вже пошкодив одну із таких речей, а саме один із своїх мобільних телефонів, який він використовував як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а той факт що він буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином свідчить те, що ОСОБА_3 на даний час вину у інкримінованому йому злочині не визнав, відмовляється будь-яким чином співпрацювати зі слідством для встановлення об`єктивної істини;

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи той факт, що ОСОБА_3 не має офіційного джерела прибутку, обґрунтовано підозрюється у вчиненні продовжуваного злочину, а саме вимагав грошові кошти у ОСОБА_10 протягом тривалого часу, останній знаходячись на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того той факт, що ОСОБА_3 може вчиняти інші кримінальні правопорушення свідчить те, що на даний час відносно нього Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , дані, які характеризують останнього, як особу, суспільний інтерес, вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, сімейний стан, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, майновий стан та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та переховуватись від органів досудового слідства і суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає в сумі 576 300 грн. з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, та як з урахуванням вказаних обставин, розмір застави на якому наполягав орган досудового розслідування є надмірно обтяжливим та таким, що не виправдовує мету застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26 липня 2019 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000205 від 06 березня 2019 року.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 300 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві:

р/р 373 180 051 120 89;

МФО (код банку) 820172;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 26 липня 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_3 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Проголошення повного тексту судового рішення відбудеться о 17:55 год., 04 червня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1