КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., є громадянином України, не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України
за участю
прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_5 ,
ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 25 жовтня 2019 року включно, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 45 000 000 грн.,з покладенням обов`язків, визначених ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2019 року у справі № 757/34796/19-к.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані у повідомленні про підозру, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може сховати або спотворити будь яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 в обгрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що клопотання прокурорапро продовження застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам ст. 184 КІІК України, чого не врахував слідчий суддя.
При цьому вказує, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про продовження строку застосованого запобіжного заходу, серед іншого, повинно містити виклад обставин, що дають підстави підозрювати обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, однак мотивувальна частина клопотання містить лише короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_12 і не містить жодного посилання на конкретні обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. З ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України, так само як відсутні і посилання на матеріали досудового розслідування, що підтверджували б ці обставини.
Захисник стверджує, що протоколи допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , на які посилається прокурор обгрунтовуючи підозру ОСОБА_17 , таких даних не містять, так як зазначені особи взагалі жодних показань не надавали, посилаючись на ст. 63 КонституціїУкраїни.

Також, як зазначає сторона захисту, прокурор лише формально посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але клопотання не містить посилань на конкретні обставини, що свідчать про їх існування, та на матеріали досудового розслідування, що підтверджують ці обставини. Обґрунтування того, що ризики, передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали та нібито збільшилися, жодним чином не стосується ОСОБА_7 , а стосується інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.
Також, на думку захисника, в клопотання відсутні будь-які відомості про неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали та прокурором не наведено жодного обгрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Піколова проти Болгарії», захисник ОСОБА_5 зазначає, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для продовження строку застосованого запобіжного заходу, в той же час головним чинником, який відіграв вирішальну роль у прийнятті слідчим суддею рішення про продовження строку застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала тяжкість злочинів, що йому інкримінуються та тяжкість покарання, що загрожує.

Також, як вказує сторона захисту, повідомлення про підозру ОСОБА_18 відбулося з грубим порушенням права на захист, оскільки 22 березня 2019 року о 07 год. 17 хв. ОСОБА_17 було вручено підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.27 ч.3 ст.307, ч.3 ст.209 КК України, без участі захисника, що є грубим порушенням права на захист в розрізі як національного, так і європейського законодавства.

Слідчим суддею взагалі не взято до уваги, що ОСОБА_19 має фактичне місце проживання ( АДРЕСА_3 ) де проживає зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_20 та має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Захисник ОСОБА_6 в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя проігнорував факт неналежного оформлення матеріалів, що додані до клопотання про продовження строку тримання під вартою.Зокрема, клопотання про продовження строку тримання під вартою не містить дати його складання, нумерації сторінок, а також до нього не додані всі матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, не вірно зазначена дата народження ОСОБА_7 . Ті копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, не посвідчені взагалі, що є порушенням наказу Держспоживстандарту України №55 від 7.04.2003 року «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003».

На думку захисника, слідчий суддя проігнорував та не надав належної правової оцінки доводам захисту в частині необгрунтованості підозри ОСОБА_7 , не вивчив та не надав оцінку матеріалам, що додані стороною обвинувачення на обгрунтування врученої ОСОБА_7 підозри, оскільки перелік цих матеріалів жодним чином не обгрунтовує, а навіть спростовує підозру ОСОБА_7 .

При цьому апелянт вказує, що сторона обвинувачення, обгрунтовуючи підозру, посилається на протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками, проведені у відповідні дати з 5 квітня до 6 червня 2019 року, однак в зазначених протоколах лише один свідок ОСОБА_21 вказує на фотокартку під №3, в той час як ОСОБА_7 зображений на фотокартці №2. Решта протоколів жодного відношення до ОСОБА_7 не мають і посилання на них як на обґрунтування підозри - безпідставне. Протоколи огляду речей та документів, вилучених за адресами: АДРЕСА_4 від 25.03.2019; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 також не можуть обгрунтовувати підзру ОСОБА_7 , оскільки за вказаними адресами той ніколи не проживав, будь-якої діяльності не здійснював. Підтвердженням того, що вилучені речі та документи мають відношення до ОСОБА_7 вказані протоколи огляду не містять і не мають доказової бази вчинення інкримінованих ОСОБА_7 злочинів і тим більше не можуть бути обгрунтуванням врученої йому підозри.
Безпідставним є також посилання сторони обвинувачення, як на обгрунтування підозри ОСОБА_7 , на відповідь ДФС України від 22 березня 2019 року, відповідь оперативного підрозділу щодо перетинання кордону ОСОБА_22 , які взагалі не містять жодних даних про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів.
Крім того, як зазначає захисник ОСОБА_6 , повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 від 26 червня 2019 року чітко вказує на те, хто саме наносив тілесні ушкодження ОСОБА_23 , коли та в який спосіб, і в ньому не йдеться про пряму чи опосередковану участь у вказаній події самого ОСОБА_7 , що свідчить про надуманість зазначених обставин зі сторони обвинувачення.
Також, на думку захисника, слідчий суддя проігнорував та не надав належної правової оцінки доводам захисту в частині необгрунтованості ризиків, на які посилалася сторона обвинувачення у відповідному клопотанні. Посилання прокукрора на листування ОСОБА_24 з абонентами «Зло» та «777» не має ніякого відношення до ОСОБА_7 , оскільки, як слідує з клопотання, мова йде виключно про ОСОБА_24 і при цьому відсутні посилання на обставини, що переконливо б доводили відношення ОСОБА_7 до дій, що вчинялися згаданою особою, до так званих «лабораторій» чи осіб під найменуванням АДРЕСА_9 та Зло.

Захисник у своїй апеляційній скарзі посилається і на визначення необгрунтованої та непомірної суми застави у розмірі 45 000 000 грн., так як слідчий суддя не навів в своїй ухвалі жодної підстави, яку він вважає виключною, та яка давала можливість вийти за межі вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та визначити такий розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисниківпідлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22 січня 2018 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (створення злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також керівництво такою організацією та участь у злочинах, вчинюваних такою організацією); ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122 КК України (організація умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, вчинені з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій); ч.3 ст.27 4.2 ст.127 КК України (організація катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю та фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою покарати його за дії, скоєні ним та у скоєнні яких він підозрюється, а також з метою залякування його, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб); ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України (організація незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів вчинені організованою групою); ч. 3 ст. 209 КК України (вчинення правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів та набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинені організованою групою).

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у створенні злочинної організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, а також керівництві такою організацією та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією (ч.1 ст.255 КК України); в організації незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів вчинені організованою групою (ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України); в легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчинення правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів та набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинені організованою групою(ч. 3 ст. 209 КК України), а також в організації умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, вчинені з метою залякування потерпілого та примусу до певних дій (ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122 КК України); а також в організації катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю та фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою покарати його за дії, скоєні ним та у скоєнні яких він підозрюється, а також з метою залякування його, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб (ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127 КК України).

22 березня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 ч. 3 ст. 27, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, а 26 червня 2019 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якої він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122, ч. 3 ст. 27 ч.2 ст.127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського суду міста Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 04 вересня 2019 року.

Постановою заступника Генерального прокурора досудове розслідування кримінального провадження продовжено до 12 місяців.
27 серпня 2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 строку тримання під вартою
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року, зазначене клопотання задоволено, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , до 25 жовтня 2019 року включно, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками, визначеними ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2019 року у справі № 757/34796/19-к, у розмірі 45 000 000 грн.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, що є підставою для продовження до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.
Продовжуючи застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи захисників щодо відсутності обґрунтованої підозри, є безпідставними, та відповідно не можуть бути підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді цілодобового домашнього арешту, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи захисників щодо непомірного розміру застави.

Так, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про доцільність визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 25 000 000 гривень,як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

До такого висновку колегія судів дійшла з огляду на майновий стан підозрюваного, який повною мірою не був з`ясований під час розгляду клопотання слідчим суддею, та з огляду на фактичні обставини, викладені у повідомленні про підозру і кількість підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що у відповідності до п.2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання прокурора необхідно задовольнити, продовжити щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити підозрюваному заставу в розмірі 25 000 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , до 25 жовтня 2019 року включно, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками, визначеними ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2019 року у справі № 757/34796/19-к, у розмірі 45 000 000 грн. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,до 25 жовтня 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 25 000 000 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок 2186).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електроннний засію контролю.

Визначити 2х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5346/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_25
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1