КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2019,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2019 скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, повернуто особі, яка її подала.
Рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до слідчого судді з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження. Питання про поновлення строку, заявник не порушував.
Також суд вказав на те, що у матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, а тому встановити строк початку такої бездіяльності неможливо.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на те, що про бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України він дізнався 04.09.2019 року з листа Генеральної прокуратури України від 29.08.2019 року № 15/4/9-937. Зазначив, що він обмежений у зібранні необхідних даних про які зазначив суд першої інстанції мотивуючи своє рішення, оскільки знаходиться в місцях позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні наданих суду матеріалів, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Як убачається зі змісту скарги ОСОБА_5 , про бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України він дізнався 04.09.2019 року з листа Генеральної прокуратури України від 29.08.2019 року № 15/4/9-937.
При цьому, ОСОБА_5 утримується в місцях позбавлення волі «Замкова виправна колонія № 58», тобто має певні обмеження, що ускладнюють реалізацію його процесуальних прав.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого є і однією із загальних засад кримінального провадження, що знайшло своє втілення у ст. 24 КПК України, і кожному гарантується право на таке оскарження.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).
З урахуванням зазначеного, наведені слідчим суддею мотиви, якими він керувався постановляючи оскаржувану ухвалу, не відповідають засадам кримінального провадження.
Крім того, кримінально-процесуальний кодекс не передбачає обов`язку особи надавати докази на підтвердження подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, що суд не позбавлений можливості зробити шляхом перевірки матеріалів.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
З урахуванням того, що питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2019 скасувати.
Постановити нову ухвалу якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

_____________ _____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3