Справа № 128/1803/18
Провадження №11-кп/801/905/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого: судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000396 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 24.05.2019, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Брицьке, Липовецького району Вінницької області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимого: - 30.07.2007 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 263 ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; - 28.08.2008 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано частково покарання строком 1 місяць, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяця; - 21.05.2012 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки; - 20.09.2012 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України приєднано частково покарання та остаточно визначено покарання на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 25.11.2016 року ухвалою Вінницького районного суду від 16.11.2016 року звільнений умовно-достроково строком 2 місяці 25 днів,
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати за проведення експертиз на суму 1859 грн. 00 коп.
Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 11 470 грн., та моральну шкоду на суму 6000 грн., а також судові витрати на суму 704 грн.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 в лютому місяці 2017 року, точної дати та часу слідством не встановлено, знаходячись в одній з кімнат будинку АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав спільно з потерпілою ОСОБА_9 , умисно, повторно, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, протиправно, не маючи законних на те підстав, шляхом вільного доступу, із шафи, яка знаходиться в одній з кімнат будинку, вчинив крадіжку золотих виробів, які належали потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 11 470 гривень 19 копійок.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 24.05.2019 щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України змінити через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. З мотивувальної та резолютивної частини вироку виключити вказівку про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 704 грн судових витрат. Доповнити резолютивну частину вироку вказівою про повернення з бюджету сплаченого ОСОБА_9 судового збору в розмірі 704 гривні. В решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора, судовий збір не відноситься до процесуальних витрат, які стягуються у кримінальному провадженні, він не міг бути стягнутий з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 при вирішенні цивільного позову та ухваленні вироку, що безпідставно зроблено Вінницьким районним судом.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив змінити вирок суду, адвоката, яка поклалась на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, змінити вирок суду в частині стягнення судового збору.

Мотиви Суду.
Відповідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за 395 КК України ніким не оспорюється.

Разом з тим вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України суд, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, ухвалює рішення про цивільний позов; інші майнові стягнення і підстави цих рішень; про відшкодування процесуальних витрат та рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Разом з тим, ст. 118 КПК України визначено вичерпний перелік процесуальних, а не судових витрат, які стягуються у кримінальному провадженю та які складаються: з витрат на правову допомогу; з витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; з витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Отже, судовий збір до вказаних витрат не належить, а розподіл процесуальних витрат чітко регламентовано ст. 124 КПК України.

З аналізу зазначених вище норм слідує, що при вирішенні цивільного позову в межах кримінального провадження судовий збір з обвинуваченого не стягується.

Крім цього, правовий висновок про те, що судовий збір при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягненню з обвинуваченого не допускається, викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.01.2019 № 51-274км17.

При цьому, колегія суддів об`єднаної палати Верховного Суду зазначила, що оскільки судовий збір не входить до процесуальних витрат, його не потрібно стягувати у кримінальному провадженні взагалі, а саме його стягнення суперечить закріпленим у ст. ст. 2, 7, 9 КПК У країни завданням кримінального провадження, засаді законності, а також не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, ст. ст. 118, 119, 370 КПК України та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку вбачається, що за вироком суду задоволено цивільний позов потерпілої та з ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_9 11470 грн матеріальної шкоди; 6000 грн - моральної шкоди та 704 грн - судових витрат. У даному кримінальному провадженні судові витрати в розмірі 704 грн, про стягнення. яких ставиться питання у цивільному позові потерпілої, - це витрати пов' язані зі сплатою судового збору, тому вони стягнуті з ОСОБА_8 безпідставно.

Крім цього, відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

На підставі п. п. 6 ст. 5 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з поміж інших, звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу зазначених вище вимог Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України слідує, що у разі звільнення позивача від сплати судового збору (тобто ні він, ні інша особа не понесли у цьому випадку судових витрат), такий збір не може бути стягнутий з відповідача на користь держави, а компенсується за її рахунок.

З огляду на наведене стягнуті із ОСОБА_9 704 грн судових витрат підлягають поверненню потерпілій, оскільки вона сплатила їх безпідставно.

Отже, судом допущено порушення вимог статей 128, 374 КПК України, які перешкодили ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому вони є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для зміни вироку суду першої інстанції у апеляційному порядку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ст. 412 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 24.05.2019, яким засуджено ОСОБА_8 змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

З мотивувальної та резолютивної частини вироку виключити вказівку про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 704 грн судових витрат.

Кошти, сплачені потерпілим ОСОБА_9 в розмірі 704 грн в якості судового збору при подачі цивільного позову повернути ОСОБА_9 .

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4