Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5108/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 181 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ,

встановила:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 146 КК України за наступних обставин.

24.10.2017 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою вчинення злочинної діяльності, зареєстрували Громадську організацію «Інформцентр «Пріоритет»», що за адресою м. Вінниця, вул. Скалецького, 15а, офіс 4, а також створили реабілітаційні центри, для розміщення яких підшукали та орендували приватні домоволодіння в Житомирському районі за адресами: АДРЕСА_1 , які призначені для тривалого чи короткострокового спільного проживання наркозалежних, хворих на алкоголізм з обмеженням особистої свободи, а саме позбавлення права на самостійне залишення цих закладів, що забезпечувалось організованою ними системою охорони, здійсненням цілодобового контролю за поміщеними до цих центрів мешканнями "реабілітантами".

При цьому, ними незаконно були встановлені для мешканців реабілітаційних центрів режим позбавлення волі, обмеження прав на особисту недоторканність, невтручання в особисте життя, свободу пересування і права на вільний вибір місця проживання, позбавлення лікарської допомоги, звичайного повноцінного харчування, нелюдського та такого, що принижує гідність поводження.

Крім того, 23.05.2019, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Тетеруком 0.11., ОСОБА_11 перебуваючи за місцем проживання потенційного «реабілітанта» ОСОБА_12 , а саме в АДРЕСА_2 , який перебував в алкогольній залежності, де всупереч його волі, примусово, застосовуючи психологічний та фізичний вплив, вивели з приміщення квартири, посадили в автомобіль та привезли у заклад закритого типу, що в АДРЕСА_1 , який діяв під виглядом реабілітаційного центру для хворих від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, де утримували потерпілого проти його волі за вказаною адресою.

23.05.2019 о 17 годині 55 хвилині за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 затримано у порядку с і .208 КІ1К України.

24.05.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст. 146 КК України.

Згідно оскаржуваної ухвали, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Також на ОСОБА_8 покладено обов`язки: заборонено цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 ; прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілою та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000284; здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду є незаконною не обґрунтованою, просить скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, терміном на 60 діб.

На його думку, судом не взято до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від суду та слідства, оскільки офіційно не працює, зареєстрований на непідконтрольній Україні території. Не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_8 не має, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

Слідчий суддя обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на думку колегії суддів, врахував усі обставини на які посилається прокурор.

ОСОБА_8 раніше не судимий, має сім`ю та постійне місце проживання в м. Житомирі, зареєстрований приватним підприємцем, є керівником громадської організації, займається благодійною діяльністю, неодноразово нагороджувався відзнаками за популяризацію здорового способу життя, в тому числі від Житомирської міської ради та навчальних закладів м. Житомира, має вищу освіту та постійно підвищує свою кваліфікацію в сфері позбавлення від наркотичної та алкогольної залежності, що свідчить про його позитивну характеристику та вказує на наявність міцних соціальних зв`язків, а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

На думку колегії суддів обирати підозрюваному найбільш суворий запобіжний захід лише з підстав тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого йому оголошено підозру, а також, з тих підстав, що він зареєстрований у іншому регіоні, а зокрема в м. Бахмут Донецької області є неприпустимим.

Інших переконливих доводів про необхідність обрання найбільш суворого запобіжного заходу прокурор в апеляційній скарзі не наводить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: