ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 662/2489/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/599/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст. 289 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000311 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 травня 2019 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сиваське, Новотроїцького району, Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 травня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та обрано покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
На підставі вимог ст.76 КК України зобов`язано засудженого періодично з`являтися до органу пробації на реєстрацію та повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи,навчання.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 08.06.2018 року близько 23 години в с.Попелак Новотроїцького району Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів та з метою обернення транспортного засобу на власну користь, таємно, шляхом пошкодження навісного замка проник до приміщення гаражу, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки незаконно заволодів мопедом марки Yiben моделі YB50 QТ-3 SPORTS 2012 року випуску, вартістю 9278,60 грн, який належав ОСОБА_9 , після чого викраденим мопедом розпорядився на власний розсуд.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок скасувати. На підставі ч.4 ст. 289 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 289 КК України та закрити щодо нього кримінальне провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що обвинувачений під час бесіди із посадовою особою правоохоронного органу повідомив, що саме він здійснив крадіжку мопеда у потерпілого, добровільно вказав на місцезнаходження транспортного засобу.

Посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б вказували про те, що обвинувачений повернув власнику транспортний засіб вже після того, як про факт вчинення злочину стало відомо правоохоронним органам.

Вважає, що наявні підстави, передбачені ч.4 ст. 289 КК України для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
В ході апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив кримінальне провадження закрити.
Прокурор, заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката.
Потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.п. 165, 166), заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не подавали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 289 КК України в апеляційній скарзі захисником не оспорюються.
Але захисник при цьому стверджує, що обвинувачений не має нести за ції дії кримінальну відповідальність через наявність підстав для закриття кримінального провадження згідно положень ч.4 ст. 289 КК України.
Як видно із матеріалів провадження судом за результатами розгляду клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності постановлено окремий процесуальний документ, а саме ухвалу від 02 травня 2019 року, яка окремому оскарженню не підлягає.
Аналізуючи заперечення проти цієї ухвали включені до апеляційної скарги на вирок суду, колегія суддів враховує, що підставою для відмови у застосуванні положень ч.4 ст. 289 КК України суд визнав, що в діях обвинуваченого відсутній факт добровільності повідомлення органу досудового розслідування щодо скоєного ним кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 зізнався у інкримінованому йому злочині, лише після спілкування з працівником правоохоронного органу, який на той час мав відомості щодо причетності саме обвинуваченого до незаконного заволодіння транспортним засобом. Суд також вказав на відсутність факту добровільної передачі транспортного засобу зі сторони обвинуваченого.
Зі змісту норми ч.4 ст. 289 КК України вбачається, що звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вперше вчинили дії, передбачені цією статтею ( за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки.
Рішення про добровільну заяву про вчинений злочин до правоохоронного органу, винний повинен прийняти самостійно, усвідомлюючи, що на той момент його ще не викрито у вчиненні кримінального правопорушення.
Як видно з показань ОСОБА_8 в суді першої інстанції, після заволодіння мопедом потерпілого він його продав іншій особі за 2500 грн. У скоєному злочині зізнався працівнику поліції, який прийшов до нього приблизно через місяць від дня скоєння злочину і мав докази на підтвердження що саме він викрав мопед, після чого він вказав на чоловіка якому продав мопед.
31.07.2018 року ОСОБА_11 ( особа, якій ОСОБА_8 продав мопед) добровільно видав його працівникам поліції ( а.п. 99) і вже правоохоронці повернули його ОСОБА_9 (а.п. 113).
Отже, за таких обставин, слід дійти висновку, що ОСОБА_8 не звертався до правоохоронних органів із добровільною заявою про вчинення злочину, добровільно не повертав власнику транспортний засіб, а його дії свідчать лише про те, що він будучи викритим у вчиненні злочину, з огляду на отримані в ході досудового розслідування показання свідків ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) лише добровільно розповів про обставини вчинення ним злочину та вказав на місцезнаходження викраденого ним мопеду і така поведінка лише свідчить про те, що ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю злочину, що і було враховано судом при призначенні покарання.
На думку колегії суддів, посилання адвоката на постанову Верховного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №688/1744/16-к як на підставу для застосування відносно ОСОБА_8 ч.4 ст. 289 КК України є безпідставними, оскільки зазначене рішення суду касаційної інстанції стосується інших фактичним обставин кримінального провадження. Зокрема, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, суд виходив із того, що працівникам правоохоронного органу стало відомо про особу, яка вчинила злочин, після повернення обвинуваченим викраденого транспортного засобу та добровільним звернення із повідомленням про вчинення злочину до відділення поліції.
На підставі викладеного, враховуючи фактичні обставини даного кримінального провадження, на переконання судової колегії, в діях обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні обов`язкові умови, необхідні для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 289 КК України, а саме добровільна заява винної особи про вчинений нею злочин до того моменту, коли його не було викрито у вчиненні кримінального правопорушення, а також не встановлено те, що обвинувачений самостійно, добровільно повернув викрадений транспортний засіб потерпілому.
Отже, суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_8 не може бути звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 289 КК України.
В апеляційній скарзі захисником не наведено доводів щодо незаконності вироку в частині виду та міри призначеного покарання.
Призначене покарання відповідає вимогам ст. 50,65 КК України є достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 409, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Судді: ( три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2