ВИРОК
02 серпня 2019 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
законного представника: ОСОБА_8
представника служби у справах дітей: ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Москва, Російська Федерація,
українця, громадянина України, освіта початкова, учня 8-го класу
Володимир-Волинської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2,
АДРЕСА_1 , не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
Неповнолітній ОСОБА_6 , 02 травня 2019 року, близько 13 години в м. Володимирі-Волинському Волинської області, спільно з іншою особою, відносно якої судом розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, перебуваючи на території Володимир-Волинської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, що по вул. Котляревського, 2, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Fisher» вартістю 3333,33 грн. який належить ОСОБА_4 та велосипед гірського типу без маркувальних позначень вартістю 2800 грн., належний ОСОБА_5 , вартість велосипедів встановлено відповідно до висновку експерта № 305 від 22.05.2019, чим спричинив потерпілим майнову шкоду на вказані суми.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненому повністю, суду казав, що 02 травня 2019 року, близько 13 години в м. Володимирі-Волинському Волинської області, він разом з ОСОБА_10 , перебуваючи на території Володимир-Волинської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, побачили два велосипеди гірського типу, які були прив`язані до паркану школи велосипедними замками, зірвали їх та поїхали до його місця проживання, де їх заховали у приміщенні сараю, однак згодом ці велосипеди були вилучені працівниками поліції. Щиро розкаюється у вчиненому, просить застосувати щодо нього примусові заходи виховного характеру.
Крім визнавальних показань ОСОБА_6 , його вина, у вчиненому повністю підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, допитані потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ствердили, що їхні діти 02 травня 2019 року залишили велосипеди біля паркану школи на час навчання, примкнувши велосипедними замками, а біля 13 год виявили їх пропажу. Після повідомлення в поліцію про крадіжку, велосипеди були виявлені в приміщенні сараю за місцем проживання ОСОБА_11 .
Допитаний в якості свідка неповнолітній ОСОБА_12 ствердив, що бачив як 02 травня 2019 року біля 13 год ОСОБА_13 та ОСОБА_14 біля паркану школи сіли на велосипеди та поїхали до місця проживання ОСОБА_15 .
Показаннями свідка ОСОБА_16 стверджується, що на початку травня 2019 року за його місцем проживання в сараї працівниками поліції було виявлено два велосипеди, які туди заховав ОСОБА_14 .
Протоколами прийняття заяв потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення стверджується факт крадіжки їхніх велосипедів (а.к.п.4, 8).
Протоколом огляду місця події стверджується, що за місцем проживання ОСОБА_11 було виявлено та вилучено два велосипеди, належні потерпілим (а.к.п. 23-25), які постановою слідчого визнані речовими доказами (а.к.п.42)
Висновком судової товарознавчої експертизи №305 від 22.05.2019 року стверджується, що вартість велосипеда марки «Fisher», належного ОСОБА_4 , на момент вчинення правопорушення становить 3333,33 грн., а вартість велосипеду гірського типу без маркувальних позначень, належного ОСОБА_5 , становить 2800 грн. (а.к.п.33-41)
Таким чином, в судовому засіданні повністю доведено винуватість ОСОБА_6 у вчиненому і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
ОСОБА_6 вчинив злочин вперше, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв слідству, повністю відшкодував завдану потерпілим шкоду, злочин вчинив в неповнолітньому віці, що є обставинами які пом`якшують його покарання, при цьому обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.
За таких обставин справи суд призначає обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ст.185 ч.1 КК України.
Як зазначено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №2 « Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
Оскільки обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, про що клопоче перед судом та на чому наполягають і потерпілі, та не заперечують інші учасники судового провадження, а тому його відповідно до ч.1 ст.105 КК України може бути звільнено від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Так, матеріалами досудової доповіді, кримінального провадження та поясненнями в суді представника служби у справах дітей стверджується, що обвинувачений має тісний зв`язок із матір`ю, має стійку направленість на виправлення та мінімальний ризик вчинення правопорушень, характеризується за місцем проживання виключно з позитивної сторони, однак за місцем навчання характеризується негативно, що пояснює особистими неприязними відносинами із класним керівником.
При обранні виду примусового заходу, суд враховує тяжкість вчиненого діяння, ту обставину, що ОСОБА_6 на профілактичних обліках у службі у справах дітей та поліції не перебував, враховуючи наявність контакту з матір`ю та її беззаперечного впливу на поведінку сина, враховуючи умови його проживання та виховання, згоду матері на передачу їй сина під нагляд, та її пояснення що вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою в подальшому, а тому суд приходить до висновку, що відносно нього слід застосувати декілька примусових заходів виховного характеру з метою забезпечення позитивного виховного впливу на нього та постійного контролю за його поведінкою.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 484, 485, 493 КПК України, на підставі п.1, п.3 ч.2, ч.3 ст.105 КК України, суд -
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження, зокрема роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_6 наслідки його протиправних дій, оголосити осуд за ці дії, а також попередити про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину, та передати неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд матері ОСОБА_8 , жительки АДРЕСА_1 , строком на два роки, з метою забезпечення нею постійного контролю за неповнолітнім.
Стягнути з ОСОБА_8 в користь держави 628 грн. 04 коп. витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.
Речові докази - велосипед марки «Fisher», вважати повернутим його власнику ОСОБА_4 , велосипед гірського типу без маркувальних позначень - вважати повернутим його власнику ОСОБА_5 .
Цивільний позов не заявлено.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_1