Провадження № 1-КП-200-213-19
Справа № 200/3559/19
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимостей відповідно ст.89 КК України,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, (зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000117 від 12.01.2019),-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2019 року, приблизно о 21 год 00 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий умисел на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів рукою, стислою в кулак, в область голови потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого останній впав на підлогу, далі продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс не менш як 1-го удару ногою в область тулуба потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми черева з численними розривами селезінки розміром від 2 до 5 см, що спричинило втрату вищезазначеного органу та явищами внутрішньої кровотечі, з приводу чого було проведено оперативне втручання, тобто тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, та спричинило втрату органу.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами у їх сукупності, дослідженими судом у судовому засіданні.
Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_5 , який в суді вину визнав повністю та пояснив, що 11.01.2019 він дізнався, що у його матері ОСОБА_7 10.01.2019 було викрадено мобільний телефон, коли вона знаходилась у своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_3 . Він вирішив з`ясувати обставини крадіжки мобільного телефону. Коли він прийшов на адресу, там побачив потерпілого ОСОБА_6 , якого він знав як особу, яка орендує кімнату в квартирі. В ході спілкування у них виник конфлікт, оскільки ОСОБА_6 почав ображати його нецензурною лайкою та виштовхувати з квартири. На що він декілька разів вдарив ОСОБА_6 рукою в голову, від чого останній впав на підлогу, а потім наніс декілька ударів ногою по тулубу потерпілого. Після чого пішов додому. В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не наказувати, оскільки він є єдиним годувальником пристарілої матері та брата, який страждає на психічне захворювання.
Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який у суді пояснив, що він орендує кімнату за адресою: АДРЕСА_3 . Обвинуваченого він знає, як особу яка проживає поряд. 11.01.2019, приблизно о 21 год, він знаходився дома, коли до нього прийшов ОСОБА_5 та став звинувачувати його, що він нібито викрав мобільний телефон його матері, яка була у гостях у господині квартири. Він це заперечував і будучи обуреним, що ОСОБА_5 прийшов до нього пізно вечором, став його виштовхувати з квартири. У них виник конфлікт. ОСОБА_5 декілька разів вдарив його рукою в голову, від чого він впав на підлогу, а потім наніс декілька ударів ногою по тулубу, точну кількість ударів назвати не може. Після чого вийшов з квартири. Цивільна дружина викликала йому швидку, оскільки йому стало зле і його доставили в МКЛ № 16, де він був прооперований і йому видалили селезінку. Просить не позбавляти ОСОБА_5 волі, оскільки він не має до нього ні матеріальних, ні моральних претензій, він з ним примирився. Дійсно ОСОБА_5 є єдиним годувальником пристарілої матері та хворого брата, з якими він проживає і якими опікується.

А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:

- протоколом огляду від 12.01.2019 та фототаблицею до нього, відповідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено на дверях в кімнату сліди від речовини бурого кольору, поряд з дверима на підлозі килим зі слідами бурого кольору, на стіні кімнати, на шпалерах виявлені сліди бурого кольору, на дивані виявлений халат чоловічий з плямами бурого кольору. Як пояснила ОСОБА_8 , дану кімнату в неї орендують ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , халат належить ОСОБА_6 (а.с.10-14);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2019 та фототаблицею до нього, відповідно якого свідок ОСОБА_8 під №1 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка 11.01.2019 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.с.22-25);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2019 та фототаблицею до нього, відповідно якого свідок ОСОБА_10 під №1 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка 11.01.2019 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.с.31-34);
- протоколом огляду від 12.01.2019, відповідно якого було оглянуто спортивні штани темно-синього кольору та кросівки чорного кольору, які належать ОСОБА_5 , на спортивних штанах виявлені плями бурого кольору (а.с.43);
- висновком експерта № 421 від 26.02.2019, відповідно якого кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.76-77);
- висновком експерта № 426 від 26.02.2019, відповідно якого кров обвинуваченого ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.89-90);
- висновком експерта №446 від 06.03.2019, відповідно якого при подальшому серологічному дослідженні зразка крові, ОСОБА_5 , в ньому виявлений ще й супутній антиген Н. В слідах на фрагменті шпалери (об`єкт №1), в слідах на махровому халаті (об`єкти №№4-6, 8, 9, 10-15) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові об`єктів №№1, 4-6, 8, 9, 10-15, в них виявлений лише антиген Н, що не виключає можливості утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі не виключена можливість утворення їх й за рахунок крові потерпілого ОСОБА_6 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи (а.с.100-103);
- висновком експерта №447 від 06.03.2019, відповідно якого в слідах на кросівках (об`єкти №№ 6, 7) та в слідах на штанах (об`єкти №№15, 16, 17) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові в слідах на кросівках (об`єкти №6, 7) та в слідах крові на штанах (об`єкти №№15, 16, 17) виявлений антиген Н, що, враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_6 , а саме те, що виявлений в слідах крові об`єктів №№6, 7, 15, 16, 17 антиген Н є групоспецифічним для його крові, не виключає можливості походження вказаних слідів крові у зазначених об`єктах за рахунок крові потерпілого (а.с.113-116);
- висновком експерта №653е від 28.02.2019, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми черева з численними розривами селезінки та явищами внутрішньочеревної кровотечі, з приводу чого було проведено оперативне втручання. Виявлене у нього тілесне ушкодження не відображає на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким було нанесено, можливо лише вказати, що воно спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область тулуба ліворуч. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у нього тілесного ушкодження, дані медичної документації, можливо вказати, що воно отримано незадовго до надходження на стаціонарне лікування тобто і в термін на який вказує потерпілий. За своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень в області черева, можливо вказати, що воно могло бути спричинено і від 1-ї механічної дії (а.с.131-134).

Суд вважає вину ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а його умисні дії, що виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу потерпілого ОСОБА_6 , правильно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 віднесене до категорії тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який є особою, яка не має судимості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за останнім місцем роботи та за місцем мешкання, має на утримані матір ОСОБА_7 , 1949 року народження, та брата ОСОБА_11 , який є інвалідом 111 групи. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкцією частини 1 статті 121 Кримінального кодексу України. Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який є особою раніше несудимою, в скоєному щиро розкаюється, тривалий час перебуває під вартою, позитивно характеризується, та також враховуючи думку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і на підставі ст.75 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Речові докази:
- фрагмент шпалер та килима зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області, знищити;
-халат махровий, який зберігається у камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області, повернути власнику, потерпілому ОСОБА_6 ;
- спортивні штани темно-синього кольору, кросівки чорні «Nike», які зберігаються у камері зберігання речових доказів Шевченківського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області, повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя
Бабушкінського районного суду ОСОБА_1
м.Дніпропетровська