ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/1069/18
Справа № 11-кп/819/480/19 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ст. 125 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2019 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

Обвинувачена ОСОБА_8

Потерпіла ОСОБА_9
Представника потерпілої ОСОБА_10

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0001156 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 , апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 04.04.2019 року відносно: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сімферополь, АР Крим, громадянки України, незаміжньої, непрацюючої, з повною вищою освітою, маючої на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України та виправдано, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою.

Заходи забезпечення кримінального провадження, стосовно ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України, не застосовувались.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 залишенню без розгляду.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 01.08.2016 близько 07:40 год. вона, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_9 один удар правою рукою в носо-лобову ділянку обличчя, чим спричинила останній, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №165/К-к від 02.08.2016, тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носу, садна на спинці носу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження
Суд, виправдовуючи ОСОБА_8 , за цим обвинуваченням зазначив, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою, оскільки сторона обвинувачення, не здійснила відкриття матеріалів стороні захисту відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в матеріалах рапорту старшого інспектора-чергового Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_13 , від 01.08.2016 р; матеріалах заяви про початок кримінального провадження у формі приватного обвинувачення від 01.08.2016 року; матеріалах висновку судово-медичної експертизи за № 165/К-к від 02.08.2016 року; матеріалах протоколу слідчого експерименту проведеного 31.03.2017 року; матеріалах висновку додаткової судово-медичної експертизи за № 50/К-к від 05.04.2017 року; матеріалах протоколу слідчого експерименту проведеного 04.04.2018 року, та показаннях наданих суду в підтвердження винності обвинуваченої, як докази.
Інших додаткових доказів, які би були отримані у спосіб визначений КПК та відомості які би містилися в них суд міг допустити як докази, прокурором не надано.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим.
В підтвердження своїх доказів зазначає, що 30.03.2017 року ОСОБА_8 уклала з адвокатом ОСОБА_14 договір про надання правової допомоги, але не скористалася правовою допомогою свого захисника. Так, захисник ОСОБА_14 жодного разу не ознайомлювався з матеріалами досудового розслідування, не порушував питання шляхом подання відповідних клопотань щодо прийняття участі в слідчих та процесуальних діях.
Судом не встановлено чи надавалася взагалі адвокатом ОСОБА_14 правова допомога ОСОБА_8 і чи не було розірвано договір про надання правової допомоги.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що правова допомога адвокатом не надавалася. Навіть під час допиту підозрюваної ОСОБА_8 18.04.2018 року, вона не заявляла бажання про участь захисника.
Крім того вважає, що заява ОСОБА_8 від 27.04.2018 року в якій ОСОБА_8 вказала, що бажає ознайомитись з матеріалами кримінального провадження без участі адвоката ОСОБА_14 підтверджує той факт, що адвокатом на той час правова допомога підозрюваній вже не надавалася і таким чином адвокат ОСОБА_14 не був стороною захисту у даному кримінальному провадженні.
23.04.2018 року слідчим направлено підозрюваній ОСОБА_8 повідомлення про завершення досудового розслідування та повідомлено, що вона має право на доступ до матеріалів досудового розслідування як особисто так і за допомогою представників.
Також зазначає, що судом не враховано при ухвалені вироку, що 23.04.2018 року слідчим ОСОБА_15 було направлено захиснику ОСОБА_14 повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, але захисник не з`явився для підтвердження факту надання доступу і взагалі не надав жодної відповіді.
Сама ж підозрювана підтвердила факт надання доступу до матеріалів досудового розслідування про що поставила підпис у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.04.2018 року.
Таким чином вважає, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та з порушенням її прав як особи потерпілої від злочину.
Просить вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 04.04.2019 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Стягнути з ОСОБА_8 на її користь 6215 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 вважає рішення суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема зазначає, що суд безпідставно визнав порушення ст. 290 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться повідомлення ОСОБА_8 та її захиснику ОСОБА_14 повідомлення про закінчення досудового слідства. Тому суд необґрунтовано прийшов до висновку що стороні захисту не відкривалися матеріали кримінального провадження. Крім того, в судовому засіданні були допитані потерпіла, свідки, дослідженні матеріали кримінального провадження, але суд не дав їм правової оцінки. Вважає, що вина ОСОБА_8 повністю доведена. Також зазначає про істотні порушення КПК України посилаючись на те, що на технічному носії не прослуховується позиція ОСОБА_8 . Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, потерпілу ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , прокурора, які підтримали апеляційні скарги потерпілої та прокурора у кримінальному провадженні, виправдану ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які наполягала на невинуватості і заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши та дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати приходить до наступного.

Дотримуючись вимог ст. 337 КПК України та у відповідності з положеннями ч.5 ст.95 КПК України, суд першої інстанції постановив вмотивований вирок, який відповідає вимогам ст. 374 КПК України. На думку колегії суддів, він ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно із ч. 1, 12 ст. 209 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження до Єдиного реєстру досудового розслідування внесені відомості за заявою ОСОБА_9 про те, що 01.08.2016 року біля 07.40 годин ОСОБА_8 спричинила їй тілесні ушкодження ( т.2, а.п.1).

Таким чином, до пред`явлення підозри, матеріали кримінального провадження містили відомості про ймовірне вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

Також, матеріали кримінального провадження містять свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю з ордером та договір на надання правової допомоги від 30.03.2017 року, укладеного між захисником ОСОБА_14 та ОСОБА_8 ( т. 2, а. п. 29-31)

Колегія суддів вважає, що слідчий під час пред`явлення підозри ОСОБА_8 та відкриття матеріалів кримінального провадження стороні обвинувачення, з урахуванням наявності в матеріалах кримінального провадження угоди про надання правової допомоги, повинен був повідомити захисна про здійснення процесуальних дій.

Однак, протягом досудового розслідування процесуальних дії та рішень із залученням захисника ОСОБА_14 не приймалося, відкриття останньому матеріалів досудового розслідування не здійснювалось, що у контексті частин 1, 12 ст. 290, статей 9, 87 вказаного Кодексу, ще на стадії підготовчого засідання ставить під сумнів допустимість зібраних у кримінальному провадженні поза участю захисників доказів.

Оскільки слідчим в порушення вимог ст.290 КПК України не здійснено належним чином та у спосіб і порядок, передбачені вимогами КПК України, відкриття захиснику матеріалів кримінального провадження, чим відбулось порушення принципу змагальності, так як сторона захисту та обвинувачена перебували в нерівних умовах за стороною обвинувачення щодо доведення обвинувачення в справі, так як сторона захисту була позбавлена можливості перевірити достовірність доказів кримінального провадження.

Доводи апеляційних скарг потерпілої та прокурора, що захисник ОСОБА_14 жодного разу не ознайомлювався з матеріалами досудового розслідування, не порушував питання шляхом подання відповідних клопотань щодо прийняття участі в слідчих та процесуальних діях та чи не було розірвано договір про надання правової допомоги є необґрунтованими, оскільки слідчим повідомлення захиснику не надсилалися, заяв від захисника та обвинуваченої щодо розторгнення договору про надання правової допомоги не надходило, а також сама обвинувачена не заявляла клопотань про відмову від захисника.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що на технічному носії не прослуховується позиція ОСОБА_8 є безпідставними.

Так, з журналу содового засідання та технічному носії запис всіх судових засідань прослуховуються, крім судового засідання від 13.03.2019 року.

Однак, відсутність запису на технічному носії судового засідання від 13.03.2019 року не можуть бути підставою для скасування виправдувального вироку, оскільки, відповідно до журналу судового засідання, в цей день вирішувалося клопотання потерпілої ОСОБА_9 про відкладення розгляду провадження у зв"язку з зайнятістю захисника в іншому процесі.

Враховуючи вище наведене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 .

З урахуванням наведеного, і керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 04.04.2019 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2