ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/752/19 Справа № 174/366/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не працює, не одружений, дітей не має, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 10.06.2015 року Вільногірським міський судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 23.08.2017 року з Софіївської ВК Дніпропетровської області (№ 45) за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.2017 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 на строк 60 днів із визначенням застави у розмірі 38420 гривень.
Слідчий суддя, в обґрунтування свого рішення зазначив, що підозра, оголошена ОСОБА_6 є обґрунтованою та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він, не будучи позбавленим можливості працевлаштування, не працює і не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, і обґрунтовано підозрюється по даному кримінальному провадженню у вчиненні аналогічних середньої тяжкості та тяжкого кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, тому для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів, зокрема і домашнього арешту, про що просить сторона захисту, не достатньо, що дає суду підстави застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, передбачених ст. 197 КПК України та строку досудового розслідування, який спливає 14.07.2019 року.
Також вказує, що суд критично оцінює доводи підозрюваного та його захисника в частині заперечення факту переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та виїзду в Донецьку область з метою працевлаштування, оскільки як підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_6 , він залишив своє місце проживання у м. Вільногірськ 06 - 07.05.2019 року, тобто безпосередньо після події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, телефонного зв`язку не мав навіть з матір`ю та цивільною дружиною, які проживають у м. Вільногірськ і не намагався його встановити, на території Донецької області продовжив злочинну діяльність, вчинивши крадіжки з магазину та аптеки, що підозрюваний не заперечує, доказів працевлаштування підозрюваного стороною захисту не надано, що дає суду підстави вважати, що з місця проживання ОСОБА_6 зник саме з метою уникнення кримінальної відповідальності, а не по іншим причинам.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить переглянути ухвалу слідчого судді у зв`язку з новими фактами його арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні є безпідставними.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується документами, долученими до клопотання.

З наведених обставин слідчий суддя зробив правильний висновок про наявність щодо ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, достатньо обґрунтованої для вирішення питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з яким колегія суддів погоджується.

Також є правильним висновок слідчого судді про наявність щодо ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він, не будучи позбавленим можливості працевлаштування, не працює і не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, і обґрунтовано підозрюється по даному кримінальному провадженню у вчиненні аналогічних середньої тяжкості та тяжкого кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя належним чином врахував вагомість наявних доказів, тяжкість покарання у разі визнання особи винною, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов правильного висновку, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.

Доводи викладені в апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а натомість спростовуються наданими матеріалами в повному обсязі, у зв`язку з чим є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: