Справа № 583/2431/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за клопотанням Міністерства юстиції України відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, українця, освіта вища, неодруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Іваново Російська Федерація від 28.09.2018 року за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 9 років позбавлення волі, -
про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,
встановив:

Міністерство юстиції України звернулось до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому просить суд визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_5 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Іваново, Російська Федерація, від 28.09.2018 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_6 на підставі вироку Ленінського районного суду м. Іваново, Російська Федерація, від 28.09.2018 року, зазначивши про початок строку.
Клопотання мотивує тим, що вироком Ленінського районного суду м. Іваново, Російська Федерація, від 28.09.2018 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений із використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі) до покарання у виді 9 років позбавлення волі. Призначене покарання ОСОБА_7 відбуває у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Івановській області», кінцевий строк відбування покарання 28.02.2027. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 . 28.05.2019 року наказом Міністерства юстиції України № 1610/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, звернулися з даним клопотанням.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, у клопотанні просив проводити розгляд справи без його участі.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає задоволенню. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вказаним вироком суду РФ від 28.09.2018 р., а саме: вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Іваново, Російської Федерації від 28.09.2018 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, а саме замаху на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі, злочин не доведено до кінця з незалежних від них обставин. Міра покарання за цим законом визначена судом у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з 28.09.2018 року. Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк тримання під вартою з 01.03.2018 року по 27.09.2018 року включно.
Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Івановського обласного суду від 07.11.2018 року вирок Ленінського районного суду м. Іваново, Російської Федерації від 28.09.2018 року у відношенні ОСОБА_5 залишено без змін.
Кримінальним кодексом України відповідальність за вчинення особою незаконного збуту наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, передбачена ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч.3 ст.15 Кримінального кодексу України, замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Вироком Ленінського районного суду м. Іваново, Російської Федерації від 28.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_7 в невстановленому місці та в невстановлений час, але не пізніше 21.12.2017 року, від невстановленої слідством особи безконтактним способом через схованку «закладку» отримав наркотичні засоби для подальшого збуту. Потім ОСОБА_7 наркотичний засіб похідний від N-метилефедрону масою 50,43 г по вказівці невстановленої особи розфасував по 183 пакунках з фольги, перемотаних полімерною стрічкою. В період часу з 21.12.2017 року до 12 год. 30 хв. 01.03.2018 року ОСОБА_7 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою з невстановленою особою, виконуючи свою роль в спільному злочині, частину наркотичного засобу похідне від N-метилефедрону масою 3,48 г розмістив у три схованки для збуту покупцям у встановленій кількості та у відповідні місця, зазначені у вказаному вироку, а решту, яка залишилась, масою 46,95 г ОСОБА_7 залишив на зберіганні в 171 пакунках з фольги, перемотаних полімерною стрічкою в квартирі по місцю проживання для подальшого збуту.
Крім того, в період часу з 21.12.2017 року до 12 год. 30 хв. 01.03.2018 року ОСОБА_7 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою з невстановленою особою, виконуючи свою роль в спільному злочині наркотичний засіб гашиш масою 9,62 г ОСОБА_7 помістив у схованці для збуту покупцям у встановленій кількості та у відповідні місця, зазначені у вказаному вироку, а решту наркотичного засобу гашиш масою 89,02г залишив на зберігання з метою подальшого збуту в полімерному згортку та на обробній дошці по місцю свого проживання в квартирі. Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 не зміг з незалежних від нього причин, оскільки його злочинна діяльність була припинена співробітниками правоохоронних органів, які затримали ОСОБА_5 і вилучили вказані вище наркотичні засоби.
Суд вважає, що відповідно до діючого законодавства України, відповідальність за вчинення ОСОБА_6 того діяння, за вчинення якого він був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Іваново Російської Федерації від 28.09.2018 року, повністю охоплюється диспозицією ч.2 ст. 307 КК України, якою передбачена відповідальність, зокрема за незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у великих розмірах.
Враховуючи ту обставину, що свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_7 не зміг довести до кінця, оскільки його злочинна діяльність була припинена співробітниками правоохоронних органів, а наркотичні засоби були вилучені, суд вважає, що за Законом України про кримінальну відповідальність такі дії останнього утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 307 КК України.
Таким чином, відповідно до діючого законодавства України, відповідальність за вчинення ОСОБА_6 того діяння, за вчинення якого він був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Іваново Російської Федерації від 28.09.2018 року, повністю охоплюється диспозицією ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 307 КК України, якою передбачена відповідальність, зокрема за замах на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.
Санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Здійснюючи процедуру приведення вироку Ленінського районного суду м. Іваново Російської Федерації від 28.09.2018 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та норм Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Згідно ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року та ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.
Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції.
Згідно ч. 1 ст. 11 Конвенції, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Відповідно до розпорядження суду вирок Ленінського районного суду м. Іваново Російської Федерації від 28.09.2018 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 07.11.2018 р.
Призначене покарання ОСОБА_7 відбуває у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Івановській області».
28.05.2019 року наказом Міністерства юстиції України № 1610/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з клопотання та додатків до нього ОСОБА_7 є громадянином України та останнє відоме його місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .
Згідно із заявою ОСОБА_5 він просить передати його для відбування покарання в Україні.
Згідно довідок ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Івановській області» кінцевий строк відбування покарання ОСОБА_5 28.02.2027 року. Станом на 25.01.2019 року відбута частина покарання становить 10 місяців 25 днів позбавлення волі, не відбута частина покарання становить - 8 років 01 місяць 3 дні позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_7 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання, який має відбувати засуджений, більше шести місяців, отримано згоду засудженого на передачу його в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, за вчинення якого було ухвалено вирок судом Російської Федерації, є злочином згідно із законодавством України, відповідальність за який також передбачена Кримінальним кодексом України, суд вважає, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.
Згідно ч. 3, 4 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Отже, вирішуючи питання про визначення строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду Російської Федерації, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, та визначає такий строк у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Враховуючи, що згідно ч.1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 компетентний орган, замінюючи вирок, не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи, тобто покарання за своїм характером або своєю тривалістю не може бути суворішим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не застосовує до ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове покарання, оскільки за вироком суду Російської Федерації таке покарання ОСОБА_9 не призначалось.
Відповідно до положень п. с ч.1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі.
Враховуючи викладене, строк відбування покарання ОСОБА_9 необхідно рахувати з 28.09.2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 01.03.2018 року по 27.09.2018 року включно.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженому належить відбувати покарання, діючим законодавством України не передбачено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 372, 602, 610 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Привести вирок Ленінського районного суду м. Іваново Російської Федерації від 28.09.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 28.09.2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 01.03.2018 року по 27.09.2018 року включно.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Ухвала може бути оскаржена Міністерством юстиції України, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з часу її проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного
суду Сумської області ОСОБА_10