Справа № 214/2512/19
1-кп/214/594/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000285 від 12.02.2019 року за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, інваліда 2-ї групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 10.02.1999 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст. ст. 206 ч. 2, 141 ч. 2, 140 ч. 3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.; 29.10.2002 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст. ст. 187 ч. 2, 186 ч. 3, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. ;29.03.2011 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 11.02.2015 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у січні 2019 року, не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності та будучи особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в порушення вимог ст.ст.1, 4, 6, 11 ЗУ «Про металобрухт» (далі - Закон) незаконно організував пункт прийому, схову та збуту металобрухту в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованому в Гаражно-будівельному кооперативі «Автомобіліст», який знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, Саксаганський район, шахта «Артем-2», що перебував у його фактичному володінні, де з початку січня 2019 року по 22.03.2019 року здійснював його незаконний прийом від місцевого населення та зберігав металобрухт з метою його подальшого збуту.
22.03.2019 року, о 12:29 годині, співробітниками поліції, в ході проведення санкціонованого обшуку в приміщенні гаражу № НОМЕР_2 , розташованому у Гаражно-будівельному кооперативі «Автомобіліст», який знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, Саксаганський район, шахта «Артем-2», в присутності понятих, було виявлено та вилучено 105 кілограмів брухту чорних металів, які ОСОБА_3 незаконно прийняв від місцевого населення, 2 кантора для визначення маси металобрухту, що приймався останнім, схов якого здійснювався ОСОБА_3 в приміщенні незаконно організованого пункту прийому металобрухту в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованому в Гаражно-будівельному кооперативі «Автомобіліст», який знаходиться за адресою місто Кривий Ріг, Саксаганський район, шахта «Артем-2».
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.213 КК України, за ознаками: здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що він не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, що здійснює операції з металобрухтом, з початку січня 2019 по березень цього ж року, (точну дату не пам`ятає), здійснював незаконний прийом від місцевого населення та зберігав металобрухт з метою його подальшого збуту. Обшук було проведено за участі понятих, претензій до працівників поліції він не має. Розкаявся у скоєному.
Визнавши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, доведена повністю.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні злочину в повному обсязі, згідно даних, які характеризують його особу: обвинувачений за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, інвалід 2-ї групи.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання згідно вимог ст. 67 КК України, суд не знаходить.
Згідно з досудовою доповіддю про обвинуваченого у кримінальному провадженні виправлення ОСОБА_3 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (Т.1 а.с. 25-26).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід обвинуваченому по даному кримінальному провадженню не обирати.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот ) гривень.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: 2 (два) кантори для зважування, які знаходяться на зберіганні у камері схову Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області - знищити; брухт чорних металів, загальною вагою 105 кг., який знаходиться на зберіганні у ТОВ «Нова-Грейн» - конфіскувати в дохід держави(Т.2 а.с.38).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1