Справа №295/3784/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000682 від 11.02.2017р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомира, громадянки України, розлученої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-14.06.2013р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.1 ст.185, ч.2 ст.187,69, 70,79,76КК України на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 25.06.2014р. направлена для відбування покарання згідно вироку Богунського районного суду м.Житомира від 14.06.2013р. на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.11.2016р. звільнено умовно-достроково від відбування покарання на 11 місяців 13 днів призначеного вироком Богунського районного суду м.Житомира від 14.06.2013р.

по обвинуваченню за ч.2 ст.185КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 07.01.2017 року близько 16 години перебувала в приміщені квартири АДРЕСА_3 , в якій на тумбочці помітила мобільний телефон марки «Nokia 1280», який належить ОСОБА_5 та вирішила його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що не має прав стосовно чужого майна, діючи умисно, підійшла до тумбочки та, скориставшись відсутністю уваги власника мобільного телефону та пересвідчившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Nokia 1280» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 300 грн. Після цього, утримуючи при собі викрадене майно з місця скоєння злочину зникла, чим завдала ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 300 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю за обставин викладених в обвинувальному акті, пояснила, що дійсно 07.01.2017р. була в квартирі знайомого ОСОБА_7 де таємно взяла з тумбочки мобільний телефон останнього, після чого пішла з квартири та наступного дня продала викрадений телефон. У вчиненому розкаялася.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена визнала фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, її позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу відповідно до ст.349КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена свою вину у вчиненому визнала повністю, розкаялася у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 як особа посередньо характеризується по місцю проживання, не працює, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, збитки потерпілому відшкодувала, тому претензій до ОСОБА_3 він не має, просить суворо її не карати, згідно висновку фахівця органу пробації виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення або обмеження волі, оскільки вона має середній ризик небезпеки для суспільства та середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Суд також враховує і те, що обвинувачена будучи звільненою з місць позбавлення волі умовно-достроково, де відбувала покарання за вчинення умисних корисливих злочинів, знову вчинила корисливий злочин, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе в умовах ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою вона визнається винуватою у виді арешту з частковим приєднанням відповідно до ст.71КК України невідбутого покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 14.06.2013р.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185КК України та призначити їй покарання за цим законом - 3 (три) місяці арешту.

На підставі ст.71КК України частково приєднати до покарання невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 14.06.2013р. та призначити остаточне покарання 3 (три) місяці 15 (п`ятнадцять) днів арешту.

Строк відбуття ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу застосувати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, де вона зареєстрована, проживає, перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1