Справа № 487/8743/19
Провадження № 1-кс/487/9180/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004468 від 29.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна разом з клопотанням підозрюваного ОСОБА_5 про повернення вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому просив накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході особистого обшуку ОСОБА_5 під час його затримання.
Клопотання обгрунтоване тим, що слідчим відділом Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004468 від 29.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 29.11.2019 р. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку виявлено та вилучено майно. Враховуючи те, що вилучене майно зберегло на собі сліди злочину та буде використано органом досудового розслідування як речовий доказ у кримінальному провадженні, слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням.

ОСОБА_5 звернувся з заявою про повернення вилученого майна, в якій просив повернути йому особисте майно, що було вилучено під час особистого обшуку, зокрема, посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , особисті окуляри, особистий одяг: куртку чорного кольору "Urban", сіру в`язану шапку, джинси синього кольору марки "Avanue", чоботи чорного кольору марки "Columbia", посилаючись на те, що вилученні речі не містять слідів злочину та мають доказове значення у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 не заперечував проти повернення підозрюваному ОСОБА_5 окулярів та посвідчення водія, на інше майно, зазначене в клопотанні, просив накласти арешт, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КК України, та при поверненні володільцю може бути знищено або приховано. Так, слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 знаходився у вказаних в клопотанні речах під час вчинення кримінального правопорушення, його бачили свідки, та під час пред`явлення для впізнання можуть бути використані ці речі; вилучена картка банку може бути повернена володільцю тільки після того, коли така особа буде встановлена; ліхтарик, балон аерозольний є знаряддями вчинення злочину; підозрюваний ОСОБА_5 не працює, постійного джерела доходу не має, тому вилучені грошові кошти можуть бути здобуті злочинним шляхом.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечували, посилаючись на його необгрунтованість.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно зі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку з цим, відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з вимогами частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0004468, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2019, приблизно о 18.11 год. більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_7 за попередньою змовою із раніше судимим ОСОБА_5 , виник спільний злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаному із проникненням до житла.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , належної потерпілій ОСОБА_8 .

В подальшому розподіливши між собою ролі, використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя вчинення злочину, проникли до вказаної квартири, звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 42070 гривень.

Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням у житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 42070 гривень.

У вчиненні даного кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , під час якого у останнього при здійсненні особистого обшуку, було виявлено та вилучено: картка банку «ПУМБ» №601365, металевий ліхтарик чорного кольору, балон аерозольний «Кобра 1Н», порожня пачка с під цигарок марки «Marlboro», посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окуляри, гаманець чорного кольору, грошові кошти купюрами номіналами: 100доларів США 1 купюра, 20 доларів США 4 купюри, 500 гривень 7 купюр, 200 гривень 2 купюри, 50 гривень 1 купюра, 5 гривень 2 купюри, 2 гривні 2 купюри, 1 гривня 2 купюри, 2 монети номіналом 50 копійок, одна монета номіналом 10 копійок, одна монета номіналом 25 копійок, пачка с під сірників в якій знаходиться 24 металеві сумки, тряпчяна куртка чорного кольору марки «URBAN», сіра в`язана шапка, джинси синього кольору марки «avenue», чоботи чорного кольору марки «Columbia».

Зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з огляду на обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що вищезазначене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучене майно може бути приховано, знищено або відчужено, що свідчить про наявність підстав для накладення арешту. Слідчий судяд вважає, що потреби досудового розслідування обґрунтовують застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна. У ході досудового розслідування є необхідність подальшого дослідження вилучених речей.
Натомість окуляри та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 підлягають поверненню підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки слідчим не доведено, що вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України.
Керуючись ст.ст. 98, 117, 167, 168, 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно: картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_3 ; металевий ліхтарик чорного кольору; балон аерозольний «Кобра 1Н»; порожню пачку с під цигарок марки «Marlboro»; гаманець чорного кольору; грошові кошти купюрами номіналами:100доларів США 1 купюра; 20 доларів США 4 купюри; 500 гривень 7 купюр; 200 гривень 2 купюри; 50 гривень 1 купюра; 5 гривень 2 купюри; 2 гривні 2 купюри; 1 гривня 2 купюри; 2 монети номіналом 50 копійок; одна монета номіналом 10 копійок; одна монета номіналом 25 копійок; пачка з під сірників, в якій знаходиться 24 металеві смужки; тряпчяну куртку чорного кольору марки «URBAN»; сіру в`язану шапку; джинси синього кольору марки «avenue»; чоботи чорного кольору марки «Columbia».

Визнати місцем зберігання вказаного майна приміщення Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

В інший частині клопотання слідчого відмовити.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Повернути підозрюваному ОСОБА_5 посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окуляри.

В іншій частині клопотання підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 09.12.2019р.

Слідчий суддя ОСОБА_1