Справа № 199/7419/19
В И Р О К
іменем України
16 вересня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000920, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 11 жовтня 2016 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 192, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06 червня 2018 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 5 місяців 7 днів, на має зареєстрованого місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:
03 червня 2019 року, приблизно о 21 годин 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Беляева у м. Дніпро, помітив біля будинку № 22 припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який належить ОСОБА_7 , який визначив предметом свого злочинного посягання. В цей час, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно, а саме автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно, ОСОБА_6 , того ж дня, тобто 03 червня 2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, та відкривши водійські двері, невстановленим в ході досудового розслідування способом, сів за кермо зазначеного автомобіля. Перебуваючи на водійському місці автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, ОСОБА_6 шляхом з`єднання кабелів під кермом завів двигун, чим привів його в дію.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , всупереч волі власника, поїхав на автомобілі марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, у невідомому напрямку, тим самим повністю виконав усі злочинні дії направлені на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, вчинене повторно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , вартість якого, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи за № 21/12.2/237 від 06 серпня 2019 року становить 9973,29 гривень.
За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
13 вересня 2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, яка під час підготовчого засідання надана суду для затвердження.

За змістом угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин кримінального правопорушення, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень;

в) відшкодувати на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із застосуванням ч. 2 ст. 75 КК України звільнити від покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 3 (три) роки. Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначеної угоди суд виходить з того, що зазначена угода про визнання винуватості відповідає вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 472 КПК України, зокрема угода містить:

- зазначення її сторін;
- формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
- істотні для відповідного кримінального провадження обставини;
- беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;
- обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце);
- узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення;
- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;
- наслідки невиконання угоди.
Суду надана письмова згода від потерпілого ОСОБА_7 на укладення зазначеної угоди.

Судом при опитуванні в підготовчому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 який повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, встановлено, що останній розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом в підготовчому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд враховує приписи ч. 2 ст. 75 КК України, за якими суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Умови угоди про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням ґрунтуються на приписах ст. 75 КК України та підтверджених матеріалами кримінального провадження фактичних обставинах, які доводять можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

За наведених обставин, з урахуванням думки обвинуваченого, його захисника та прокурора, які підтримують укладення угоди про визнання винуватості та просять її затвердити, слід затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468 - 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 вересня 2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у загальному розмірі 10048 (десять тисяч сорок вісім) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки.

Речові докази:

-автомобіль «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому;

-компакт-диск з записами із камер, залишити в матеріалах кримінального провадження.

-відбитки пальців рук та взуття, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

16.09.2019