Номер провадження 1-кс/201/6081/2019
УХВАЛА
Іменем України

29 жовтня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019р. на майно і документи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019р. на майно і документи.

Скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 17.10.2019р. згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, передана слідчому судді 18.10.2019р. та призначена до розгляду на 21.10.2019р. За клопотанням сторін розгляд клопотання був відкладений на 24.10.2019р. 24.10.2019р. оголошена перерва у розгляді клопотання до 29.10.2019р. для надання доказів та матеріалів кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалася на те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019р. за клопотанням прокурора, поданим в межах кримінального провадження № 0001771, внесеного до ЄРДР від 15.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, накладений арешт на майно, вилучене 25.09.2019р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: технічний паспорт на будинок (адреса: АДРЕСА_2 ); дублікат договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за №321 від 17.05.2018); довіреність на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстровано в реєстрі за №450 від 08.06.2018); дублікат договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за №319 від 17.05.2018); домову книгу на адресу: АДРЕСА_2 (на 20 арк.); копію договору купівліпродажу нерухомого майна від 17.02.2012 (зареєстровано в реєстрі за №272); копію апеляційної скарги ОСОБА_7 від 27.03.2013 (на 6 арк.); копію договору позики від 27.06.2012 (позикодавець ОСОБА_8 на 1 арк.); копію рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2013 №201/4229/13-ц на 3 арк.; копію розписки від 27.06.2012 від імені ОСОБА_9 ; копію повідомлення ОСОБА_9 від ОСОБА_10 про відступлення права вимоги. (на 1 арк.); копію договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.01.2003 (зареєстровано в реєстрі за №29); копію договору-купівлі продажу від 11.11.2003 (зареєстровано в реєстрі за №6547); копію договору-купівлі продажу нерухомого майна від 27.08.2012 (зареєстровано в реєстрі за №1859); портативний комп`ютер марки «Lenovo» (P/N 59382129) та сумка до комп`ютера; телефон мобільний марки «Samsung» (на момент вилучення телефон заблокований); предмет схожий на засіб для безшумної стрільби 1 од.; флешносій білого кольору із написом «visit brussels»; флешносій білого кольору із написом «Le strato»; флешносій в дерев`яній оболонці із написом «HSI»; флешносій синього кольору із написом «Granol azus»; флешносій синього кольору із написом «BODWELL»; флешносій синього кольору із написом «Campiglio».

Заявниця вважала, що арешт накладений необґрунтовано, оскільки у кримінальному провадженні № 0001771 від 15.07.2019р. розслідується злочин, передбачений ч. 3 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом), а вилучені речі не мають жодного відношення до кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, посилаючись на норми ст.ст. 170-174 КПК України, просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019р.

Представник заявниці адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі договору від 25.09.2019р.) в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з мотивів, що в ньому викладені. Також додатково пояснив, що вилучені речі і документи майже місяць знаходяться у слідчого, жодного дослідження з ними не проводиться.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадження триває, відсутні підстави для скасування арешту майна, оскільки вилучені речі і документи визнані речовими доказами, вони досліджуються в рамках виконання його доручення, мають доказове значення, тому повинні зберігатися при матеріалах кримінального провадження.

При розгляді скарги відповідно до вимог ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу.

Слідчий суддя, заслухавши вказаних учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані слідчим матеріали кримінального провадження (в межах необхідних для розгляду клопотання), приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001771, внесене за заявою ОСОБА_11 до ЄРДР від 15.07.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України щодо таємного заволодіння автомобілем марки «Mazda 3», д.р.н. НОМЕР_1 , темно-коричневого кольору.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 від 26.09.2019р. про накладення арешту, слідчим суддею цього ж суду був наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_13 згідно з оперативною інформацією у 2017 році створив злочинну організовану групу учасники якої спеціалізувалися на вчиненні злочинів направлених на незаконне заволодіння автомобілями так званих «елітних моделей», тобто провідних закордонних автомобільних виробників.

25.09.2019р. слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на виконання вищевказаної ухвали в порядку ст.ст. 2, 9, 233, 236 КПК України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено майно і документи.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 від 26.09.2019р. по справі № 201/11086/19 (провадження № 1-кс/201/5810/2019) незакладений арешт на майно, вилучене 25.09.2019р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: технічний паспорт на будинок (адреса: АДРЕСА_2 ); дублікат договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за №321 від 17.05.2018); довіреність на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстровано в реєстрі за №450 від 08.06.2018); дублікат договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за №319 від 17.05.2018); домову книга на адресу: АДРЕСА_2 (на 20 арк.); копію договору купівліпродажу нерухомого майна від 17.02.2012 (зареєстровано в реєстрі за №272); копію апеляційної скарги ОСОБА_7 від 27.03.2013 (на 6 арк.); копію договору позики від 27.06.2012 (позикодавець ОСОБА_8 на 1 арк.); копію рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2013 №201/4229/13-ц на 3 арк.; копію розписки від 27.06.2012 від імені ОСОБА_9 ; копію повідомлення ОСОБА_9 від ОСОБА_10 про відступлення права вимоги. (на 1 арк.); копію договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.01.2003 (зареєстровано в реєстрі за №29); копію договору-купівлі продажу від 11.11.2003 (зареєстровано в реєстрі за №6547); копію договору-купівлі продажу нерухомого майна від 27.08.2012 (зареєстровано в реєстрі за №1859); портативний комп`ютер марки «Lenovo» (P/N 59382129) та сумка до комп`ютера; телефон мобільний марки «Samsung» (на момент вилучення телефон заблокований); предмет схожий на засіб для безшумної стрільби 1 од.; флешносій білого кольору із написом «visit brussels»; флешносій білого кольору із написом «Le strato»; флешносій в дерев`яній оболонці із написом «HSI»; флешносій синього кольору із написом «Granol azus»; флешносій синього кольору із написом «BODWELL»; флешносій синього кольору із написом «Campiglio».

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України розкриває поняття речових доказів. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа ВССУ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» роз`яснено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Слідчим суддею у становлено, що постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 від 25.09.2019р. арештоване майно (речі і документи) вилучені під час обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001771.

Слідчим ОСОБА_14 07.10.2019р. надане доручення оперативним працівникам УКР і УТОЗ ГУНП в Дніпропетровській області провести огляд вилучених електронних пристроїв: телефону мобільного марки «Samsung», портативного комп`ютера марки «Lenovo» (P/N НОМЕР_2 ) і всіх флешносіїв. При проведенні огляду встановити (скопіювати): міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання (ІМЕІ); наявність сім-карток; контактні номери мобільних телефонів інших осіб наявних на сім картці та мобільному терміналі в тому числі у вигляді смс-повідомлень і зображень галереї; інформацію із інтерент-додатків виявлених соціальних мереж; інформацію із інтерент-додатків виявлених месенджерів; всю іншу інформацію корисну для проведення досудового розслідування наявну на наданих на дослідження електронних пристроях, та зазначених електронних накопичувачах інформації. За результатами поведеного огляду скласти протокол відповідно до вимог, передбачених ст.ст. 99, 104-106, 237 КПК України із отриманим відомостями в проведення огляду. Мотивовану відповідь разом з матеріалами, які отримані під час виконання доручення, прошу направити одразу після виконання.

Станом не момент розгляду скарги відомості про результат виконання доручення слідчого не надано.

Будь-яких ґрунтовних доводів про те, яке саме доказове значення у кримінальному провадженні провадження № 0001771, внесеного до ЄРДР від 15.07.2019р. за ознаками ч. 3 ст. 289 КК України щодо таємного заволодіння автомобілем марки «Mazda 3», мають такі документи як: технічний паспорт на будинок, договори купівлі-продажу нерухомого майна, довіреність на ім`я ОСОБА_6 , домова книга, копії апеляційної скарги, договору позики, рішення суду, розписки, повідомлення про відступлення права вимоги, портативний комп`ютер марки «Lenovo», телефон мобільний марки «Samsung», предмет схожий на засіб для безшумної стрільби, флешносії, слідчим не наведено.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що арештоване майно у розумінні ст. 98 КПК України є речовими доказами і саме з цих підстав він долучив їх до кримінального провадження у якості речових доказів, відповідного мотивування про те, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постанова про визнання речовими доказами від 25.09.2019р. не містить.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у відповідності до вимог ст. 170 КПК України не доведено сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявницею належного їй майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019р. на майно і документи в межах кримінального провадження № 0001771, внесеного до ЄРДР від 15.07.2019р. за ознаками ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019р. по справі № 201/11086/19 (провадження № 1-кс/201/5810/2019) в межах кримінального провадження № 0001771, внесеного до ЄРДР від 15.07.2019р. за ознаками ч. 3 ст. 289 КК України на:

технічний паспорт на будинок (адреса: АДРЕСА_2 );

дублікат договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за №321 від 17.05.2018);

довіреність на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована в реєстрі за №450 від 08.06.2018);

дублікат договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за №319 від 17.05.2018);

домову книга на адресу: АДРЕСА_2 (на 20 арк.);

копію договору купівліпродажу нерухомого майна від 17.02.2012 (зареєстровано в реєстрі за №272);

копію апеляційної скарги ОСОБА_7 від 27.03.2013 (на 6 арк.);

копію договору позики від 27.06.2012 (позикодавець ОСОБА_8 на 1 арк.);

копію рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2013 №201/4229/13-ц на 3 арк.;

копію розписки від 27.06.2012 від імені ОСОБА_9 ;

копію повідомлення ОСОБА_9 від ОСОБА_10 про відступлення права вимоги. (на 1 арк.);

копію договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.01.2003 (зареєстрованого в реєстрі за №29);

копію договору-купівлі продажу від 11.11.2003 (зареєстрованого в реєстрі за №6547);

копію договору-купівлі продажу нерухомого майна від 27.08.2012 (зареєстрованого в реєстрі за №1859);

портативний комп`ютер марки «Lenovo» (P/N 59382129) та сумка до комп`ютера;

телефон мобільний марки «Samsung» (на момент вилучення телефон заблокований);

предмет схожий на засіб для безшумної стрільби 1 од.;

флешносій білого кольору із написом «visit brussels»;

флешносій білого кольору із написом «Le strato»;

флешносій в дерев`яній оболонці із написом «HSI»;

флешносій синього кольору із написом «Granol azus»;

флешносій синього кольору із написом «BODWELL»;

флешносій синього кольору із написом «Campiglio».

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено 29 жовтня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1