Провадження №1-кп/748/215/19
Єдиний унікальний № 748/1336/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2019 року за № 0000034, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кузничі, Городнянського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, розлученого, що має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України, військовослужбовця за контрактом в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» №15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

ОСОБА_3 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.01.2018 № 4-рс на посаду водія-радіотелефоніста автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

В свою чергу, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, о 08:30 год. 05.04.2019 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

27.05.2019 солдат ОСОБА_3 з`явився із зізнанням до військової прокуратури Чернігівського гарнізону за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 05.04.2019 по 26.05.2019 не виконував, належних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в період відсутності на службі перебував за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що дійсно вчасно не з`явився в розташування військової частини, перебував вдома та допомагав матері по господарству, 27.05.2019 усвідомив, що вчинив неправильно та повернувся на службу. У вчиненому розкаявся та просив суворо не карати, врахувати, що він допомагає матері та призначити покарання з іспитовим строком.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судимим в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з матір`ю, зі слів має на утриманні мати похилого віку та здійснюється оформлення документів щодо визнання його учасником бойових дій.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, майновий стан, і вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Застосування ст.69 КК України є правом суду та здійснюється у разі наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Судом не встановлено наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а отже не встановлено підстав для застосування ст.69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, у виді арешту з утриманням на гауптвахті, як про це просив прокурор.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 є раніше не судимим в силу ст.89 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, зробив для себе відповідні висновки, позитивно характеризується, має неповнолітню дитину, доглядає за матір`ю похилого віку, за час відсутності у розташуванні нових кримінальних правопорушень не вчинив, виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний термін, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки він, як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому за дане кримінальне правопорушення покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1