Ухвала

Іменем України
19 серпня 2019 року
м. Київ
Справа №761/13322/19
Провадження № 51-4079ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Беті» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня

2019 рокуповернуто клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Беті» (надалі за текстом ТОВ «Група компаній «Беті») про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002273, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року у справі №757/76209/17-к.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, на підставі ст. ст. 392, 399 КПК України, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Група компаній «Беті» - адвоката ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді.
Не погодившись із зазначеним рішенням представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає її неправомірною.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
У частині 1 та 2 ст. 309 цього Кодексу наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування, до якого оскаржувана ухвала слідчого судді не віднесена.
Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді, до яких відноситься ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Отже, суддя апеляційного суду обґрунтовано дійшов висновку, що вищенаведена ухвала слідчого судді згідно зі ст. 309 вказаного Кодексу не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Доводи касаційної скарги про те, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року є ухвалою не передбаченою КПК України з посиланням на правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, є безпідставним, оскільки в цьому висновках йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, які не передбачені КПК України, тоді як в цій справі слідчий суддя і ухвалив рішення відповідно до ст. 174 КПК України.
Щодо посилання адвоката ОСОБА_4 про порушення апеляційним судом права на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає, що воно не ґрунтується на законі з огляду на таке.
Так, в постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року № 5-347кс15, суд зазначив, що «забезпечення права на оскарження» є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується в главі 31 «Провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації.
Окрім того, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком установленої законом заборони на таке оскарження.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на справедливий суд передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не встановлює вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди.
В рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 8 січня 2008 року «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року вказував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02. 2001 року).
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя.
Разом з цим касаційний суд звертає увагу, що повернення клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Група компаній «Беті» про скасування арешту майна, не позбавляє його права повторно звернутися з цим же клопотанням в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Беті» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3