Справа № 446/531/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2019 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 11 квітня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канськ Красноярського Краю Російської Федерації, громадянина України, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, непрацюючого. неодруженого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2004 року, біля 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали до якої виділено в окреме провадження, з метою відкритого викрадення чужого майна, проник в квартиру АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу застосував фізичне насильство до мешканця даної квартири ОСОБА_5 , яке виразилось у нанесенні ударів кулаками рук по голові та ударів коліном ноги по спині, а також стисканням руками шиї, спричинивши останньому садно на шиї, множинні садна на спині, два синці на правому плечі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя та здоров`я. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження в цей час стиснула своєю рукою рот мешканки даної квартири ОСОБА_6 , для того щоб вона не мала змоги покликати на допомогу, спричинивши останній тілесне ушкодження у вигляді садна на верхній губі з права, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

Уподальшому ОСОБА_4 з особою, матеріали до якої виділено в окреме провадження, висловили потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вимогу про видачу золотих виробів та грошей, на що останні погодились, чим виконали всі необхідні дії, спрямовані на відкрите викрадення майна потерпілих. Однак, ОСОБА_4 та особі, матеріали до якої виділено в окреме провадження, не вдалось довести свого злочинного наміру до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_5 вчинив фізичний опір і вони змушені були втекти з місця вчинення злочину, щоб уникнути затримання.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, пепредбачений ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України визнав повністю, і пояснив суду, що 18.03.2004 близько 19.00 год. він разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, проник в квартиру АДРЕСА_2 з наміром вчинити грабіж. У квартирі були потерпілі, яким він наказав віддати золоті вироби та гроші. При цьому, він наніс декілька ударів кулаками рук та ногами по тілу ОСОБА_5 , душив його. В цей час його спільник тримав потерпілу ОСОБА_6 , закривав їй рот, щоб вона не мала змоги покликати на допомогу. ОСОБА_5 чинив йому опір, а тому їм довелось втікти з місця злочину, щоб не бути затриманими. В даний час щиро розкаявся у вчиненому, засуджує свою поведінку і злочинні дії, просив суд суворо його не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі. Вказали, що претензій до обвинуваченого не мають, просили його суворо не карати.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілих.
Оскільки обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілі також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який раніше несудимий, неодружений, на обліку в наркологічному і психіатричному кабінетах не перебуває, перебував у міжнародному розшуку, відсутність претензій до нього з боку потерпілих.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якої кваліфіковані його дії, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів і не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання.

При призначенні покарання суд також враховує положення ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

А також, за наявності пом`якшуючої обставини - щирого каяття, відсутності обтяжуючих покарання обставин, визнання обвинуваченим своєї вини, суд враховує полодження ст. 69-1 КК України відповідно до якої за наведених осбтавин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Процесуальних витрат не має.

Речових доказів не має.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому рахувати з 22.02.2019.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 22.02.2019 до набрання даним вироком законної сили з розрахунку день попереднього ув"язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1