Справа № 308/6310/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_3
сторона захисту:
засудженого ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 , про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2018 р. відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в:

29.01.2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2018 р. відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 зазначає, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2018 р. затверджено угоду про визнання винуватості від 31.05.2018 р. між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та за яким останніх визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України із призначенням покарання затвердженого угодою у вигляді п`яти років позбавлення волі, від відбування покарання якого на підставі ст.. 75 КК України звільнено з іспитом строком 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 02.07.2018 сторонами не оскаржувався та 02.08.2018 року вступив в законну силу.
В подальшому наказом прокурора області від 28.09.2018 № 327 за фактом здійснення процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні № 00001790 від 15.01.2018 року за ч.3 ст. 289 КК України призначено службове розслідування, в ході якого встановлено відсутність будь-яких підстав для зміни кваліфікації кримінального правопорушення та раніше повідомленої підозри з ч.3 ст. 289 КК України на ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 289 КК України. Наведене вказує на допущену в ході досудового розслідування неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, яка в даному випадку відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України не могла бути взагалі укладена, що згідно п.1 ч.7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови судом в затверджені даної угоди.
Крім того зазначає, що при укладенні угоди про визнання винуватості від 31.05.2018 року , допущено порушення вимог ч.4 ст. 469 КПК України, а саме відсутня письмова згода потерпілого прокурору на укладення ними угоди . Окрім того, зазначає, що в ході підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_9 участі не приймав. В ході досудового розслідування не було здобуто жодного підтвердження визнання підозрюваними своєї вини у вчиненні злочину, а визнаний потерпілим ОСОБА_9 не є власником автомобіля , будь які документи на вказаний автомобіль в матеріалах провадження відсутні.
Вказуючи на неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди та інші допущені в ході досудового розслідування порушення, які встановлено в ході службового розслідування від 27.11.2018р., зважаючи на те, що в кримінальній справі встановлено обставини, які не були відомі суду при ухваленні вироку, і які само по собі доводять неправильність вироку, заступник прокурора Закарпатської області стверджує про наявність підстав для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами та відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості від 31.05.2018 року та повернення прокурору обвинувального акту.

В судовому засіданні прокурор заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримав в повному обсязі. Вказав, що ново виявленими обставинами є неправильна кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України; відсутність будь-яких підстав для зміни кваліфікації кримінального правопорушення та раніше повідомленої підозри з ч.3 ст. 289 КК України на ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 289 КК України; відсутність письмової згоди потерпілого прокурору на укладення ними угоди про визнання винуватості, що є порушенням вимог ч.4 ст. 469 КПК України; відсутність в ході підготовчого судового засідання потерпілого ОСОБА_9 , а також те, що визнаний в ході досудового розслідування потерпілим ОСОБА_9 не є власником автомобіля. Зазначив, що вказані обставини не були відомі суду при ухваленні вироку і які самі по собі доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

Захисник засудженого ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами . Вказав, що обставини на які посилається прокурор не є нововиявленими. Наголосив на тому, що вирок Ужгородського міськрайонного суду від 02.07.2018 стороною обвинувачення не оскаржувався та 02.08.2018 року вступив в законну силу. Звернув увагу суду на те, що неправильна кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України; відсутність будь-яких підстав для зміни кваліфікації кримінального правопорушення та раніше повідомленої підозри з ч.3 ст. 289 КК України на ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 289 КК України; відсутність письмової згоди потерпілого прокурору на укладення ними угоди про визнання винуватості не є ново виявленими обставинами в розумінні приписів КПК України. Вказав на необгрунтовність та безпідставність заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи захисника.

Засуджений ОСОБА_7 , потерпіла особа та її представник, в судове засідання повторно не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст.466 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.
Враховуючи те, що зазначені учасники судового провадження неодноразово належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви, згідно вимог ч.2 ст. 466 КПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд у їх відсутності.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши всі обставини, виходить з наступного.
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2018 р. затверджено угоду про визнання винуватості від 31.05.2018 р. між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , яких визнано винними за ч.2 ст. 289 КК України, із призначенням покарання затвердженого угодою у вигляді п`яти років позбавлення волі, від відбування покарання якого на підставі ст.. 75 КК України звільнено з іспитом строком 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2, ч.1 п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 02.07.2018 року сторонами не оскаржувався та 02.08.2018 року набрав законної сили.
Частиною 1 статті 129 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, в своїх рішеннях, зокрема, в рішенні у справі Рябих проти Росії (заява № 52854/99, 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема: "Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка… декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів. Правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності (finality) судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру".
З системного тлумачення глави 34 КПК України вбачається, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним переглядом судових рішень у виняткових випадках і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, що набрали законної сили. Цей механізм застосовується лише у випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
В заяві про перегляд вироку суду прокурор вказує на неправильну кваліфікацію дій обвинувачених , відсутність будь-яких підстав для зміни кваліфікації кримінального правопорушення та раніше повідомленої підозри з ч.3 ст. 289 КК України на ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 289 КК України; відсутність письмової згоди потерпілого прокурору на укладення ними угоди про визнання винуватості, що є порушенням вимог ч.4 ст. 469 КПК України; відсутність в ході підготовчого судового засідання потерпілого ОСОБА_9 , а також те, що визнаний в ході досудового розслідування потерпілим ОСОБА_9 не є власником автомобіля, як на нововиявлені обставини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Перелік обставин, які визнаються нововиявленими, є вичерпним та знайшов своє відображення у ч. 2 ст. 459 КПК України.

Таким чином, судові рішення у кримінальних справах (вироки, ухвали), що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки з підстав, що зазначені в ч. 2 ст. 459 КПК України.

Системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462 та інших норм КПК указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують через їх невідповідність та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Водночас, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної чи касаційної інстанції.
Разом з тим, таких фактів в судовому засіданні не встановлено, неправильна кваліфікація дій обвинувачених, відсутність письмової згоди потерпілого прокурору на укладення ними угоди про визнання винуватості, відсутність в ході підготовчого розслідування потерпілого ОСОБА_9 , який не є власником автомобіля з огляду на вимоги ст. 459 КПК України, не є нововиявленими. Вказані обставини фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів та правової кваліфікації, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України.
Виходячи з аналізу норм ст.ст. 459, 462 КПК України, нововиявленими обставинами слід вважати обставини, для яких характерною є сукупність декількох ознак: вони об`єктивно існували на момент здійснення кримінального провадження, не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, призвели до ухвалення неправильного вироку чи ухвали, що належить переглянути. При цьому обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути новими, раніше невідомими, тобто такими, що не фігурували в матеріалах справи та, відповідно, не досліджувались судом, а також настільки суттєвими, що доводять неправильність вироку.
При цьому суд також у відповідності до ч.5 ст. 9 КПК України враховує і практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, в якому зокрема зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.
Крім цього, Суд в результаті системного тлумачення глави 34 КПК України у сукупності з загальними принципами, що визначає кримінальний процес, дійшов висновку, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинам є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розглядукримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримі-нального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
В судовому засіданні встановлено, що до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України разом з угодою про визнання винуватості від 31.05.2018 р. укладена між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у присутності захисників. В матеріалах кримінальної справи № 308/6310/18 наявна заява потерпілого ОСОБА_9 про надання згоди в порядку ч.4 ст. 469 КПК України на укладення угоди про визнання вигуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 і ОСОБА_7 ( а.с.41). Із змісту вироку Ужгородського міськрайонного суду від 02.07.2018 року вбачається, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. ( а.с. 79).
Суд не вбачає зі змісту заяви заступника прокурора Закарпатської області обставин, які визнаються нововиявленими, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України.

Таким чином, з досліджених судом матеріалів заявизаступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та кримінального провадження вбачається, що прокурор , на порушення принципу правової визначеності, намагається поставити під сумнів вирок суду в остаточно вирішеній справі за відсутності будь-яких нових обставин суттєвого та вагомого характеру, які не були раніше відомі суду та фактично вимагає від суду здійснити перевірку раніше постановлених остаточних та обов`язкових до виконання судових рішень, надати нову оцінку наявним в справі доказам та перевірити дотримання вимог матеріального і процесуального закону, як на стадії досудового слідства, так і під час судового провадження, тобто вимагає від суду вийти за межі своїх повноважень.
Так само, стосовно нововиявлених обставин згідно з п. 4 ч.2 ст. 459 КПК України, то суд не вбачає в заяві заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 інших обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно ч.1 ст.467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає, що заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2018 р. слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.7-10, 94, 372, 459-467 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Заяву заступника прокурора Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 , про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2018 р. відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено і проголошено 11 листопада 2019 року о 13:30 годині.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1