КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3805/19
Провадження № 1-кс/552/3135/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019 Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянув в приміщенні суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:
08.08.2019 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку, який був проведений 24.07.2019 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 09.07.2019. Скарга обґрунтована тим, що під час обшуку вилучили належний йому на праві власності мобільний телефон чорного кольору ХІАОМІ. ID: НОМЕР_1 , ноутбук чорного кольору «НР» з зарядним пристроєм. Клопотання обґрунтоване тим, що вилучені речі не входять до переліку, щодо яких прямо наданий дозвіл на їх вилучення під час обшуку, а оскільки слідчий , всупереч вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України, не звернувся з клопотанням до слідчого судді про арешт вказаного тимчасово вилученого майна на наступний робочий день після вилучення майна, вказане майно повинно негайно йому повернуте.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу. просив її задовольнити з підстав, що в ній викладені.

Слідчий просив відмовити у задоволенні клопотання. Посилався на те, що ухвалою слідчого судді був наданий дозвіл на вилучення комп`ютернї техніки, а тому накладення арешту на вказане майно не передбачене КПК України. Надав постанову від 25.07.2019 про визнання мобільного телефону чорного кольору ХІАОМІ. ID: НОМЕР_1 , ноутбуку чорного кольору «НР» з зарядним пристроєм речовими доказами.

Заслухавши скаржника , слідчого, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що на підставі ухвали судді Київського районного суду м. Полтави від 09.07.2019 24.07.2019 був проведений обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого слідчий вилучив належний на праві власності ОСОБА_3 мобільний телефон чорного кольору ХІАОМІ. ID: НОМЕР_1 , ноутбук чорного кольору «НР» з зарядним пристроєм.

Перевіряючи правомірність вилучення та подальшого утримання органом досудового розслідування вищезазначеного вилученого майна, а також належність останнього до категорії тимчасово вилученого майна та можливості його повернення власнику або володільцю в порядку, передбаченому ст. ст. 167-169 КПК України, слідчий суддя керується наступним.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення, у тому числі, комп`ютерної та оргтехніки (системних блоків ПК, жорстких дисків, відео регістраторів), магнітних та інших носіїв інформації, USB флеш-накопичувачів інформації, електронних носіїв інформації; мобільних терміналів систем зв`язку, сім-карт для телефонів, однак вказані дані не конкретизовані, ідентифікаційні ознаки мобільного телефону та ноутбуку не зазначені, ухвала суду не містить прямого дозволу на відшукання та вилучення саме вказаного мобільного телефону та ноутбуку, а тому слід дійти до висновку, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені мобільні телефони, ноутбук та грошові кошти є тимчасово вилученим майном.

Тимчасово вилучене майно протягом короткого проміжку часу повинно бути або арештоване судом (слідчим суддею) або повернуто володільцю (ст. 171 КПК України). Якщо зазначені вимоги закону не виконані і таке майно не повернуто, його володілець згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України має право оскаржити в судовому порядку бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Аргументом сторони обвинувачення для підтвердження законності залишення майна у володінні органів досудового розслідування та відсутності підстав для його повернення, є визнання такого майна речовими доказами. Однак слід враховувати, що якщо ці докази були одержані під час обшуку і не були визначені в ухвалі про обшук як майно, для виявлення якого надано дозвіл на обшук, визнання такого майна речовими доказами без звернення з клопотанням про його арешт не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування.

Звертаючись до суду із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку слідчий фактично просив надати дозвіл на проведення слідчої дії, обшуку.

Вже під час проведення слідчої дії ( обшуку) слідчий вилучив спірне майно, постановою від 25.07.2019 визнав його речовим доказом та повинен був звернутись, на наступний день після вилучення майна, із клопотанням про накладення арешту на нього, тобто із клопотанням про забезпечення кримінального провадження.

Наведене ґрунтується на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.

Оскільки слідчий хоч і визнав вилучене майно речовим доказом, але у встановленому КПК України порядку не звернувся до слідчого із клопотанням про забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на спірне майно, таке майно підлягає поверненню власнику.

Статтею 309 КПК України визначений чіткий перелік ухвал слідчого судді , які оскаржуються під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, з якого убачається що слідчого судді за результатами розгляду клопотання про повернення тимчасово вилученого майна оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати заступника начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучене 24.07.2019 майно під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , а саме:

мобільний телефон чорного кольору ХІАОМІ. ID: НОМЕР_1 ;

ноутбук чорного кольору «НР» з зарядним пристроєм.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1