Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2414/19
У Х В А Л А
28.11.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя: ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000991 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Королево Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2011 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою із іншою невстановленою слідством особою, діючи з прямим умислом, самовільно, через вхідні двері увійшли до квартири АДРЕСА_2 , де реалізуючи свої протиправні дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи продемонструвати зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам і суспільству, маючи намір приниження людської гідності, підійшли до ОСОБА_6 , який в той час знаходився в кухонній кімнаті за столом та приймав їжу, де розпочали з ним сварку, під час якої виражаючись в його адресу нецензурною лайкою, ОСОБА_4 разом із іншою невстановленою слідством особою підійшли до ОСОБА_6 , який в той час вже підвівся із-за столу та безпричинно нанесли йому по одному удару кулаком правої руки стиснутої в кулак у область обличчя, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу квартири.

В цей час, ОСОБА_4 та інша невстановлена слідством особа, продовжуючи свої хуліганські дії, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився в лежачому положенні на підлозі, почали наносити множинні удари руками та обутими ногами по тілу ОСОБА_6 в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: зливних синців волосистої частини голови в тім`яно-скроневій ділянці зліва на фоні набряку м`яких тканин; синців чола; крововиливів під кон`юнктиву лівого ока в зовнішньому куті; синця підщелепної ділянки зліва; набряку м`яких тканин верхньої губи зліва, на фоні якого крововилив у слизову оболонку; крововиливу у слизову оболонку нижньої губи від центру справо; садна по зовнішній поверхні обох ліктьових суглобів; саден-подряпин передньої поверхні грудної клітки; забоїв, побоїв, саден обличчя, лівого ліктьового суглобу та поперекової ділянки, які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, згідно п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 p., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну втрату працездатності; ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани нижньої губи, що проникає до ротової порожнини, відповідно якій знаходиться рубець нижньої губи справа, які потребують лікування строком більше 6-ти, але менше 21-го дня, і за цією ознакою, згідно п. 2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 p., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; перелом поперечного відростку IV-гo поперекового хребця, які потребують лікування строком більше 21-го дня, так як для зрощення перелому необхідне строк більше трьох тижнів, і за цією ознакою, згідно п. 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 p., кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком судово-комісійної експертизи №96/15 від 02.10.2015.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Він же, 16 червня 2011 року, близько 23 години, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , де під час скоєння хуліганських дій щодо ОСОБА_6 , стоячи позаду останнього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс руками та обутими ногами множинні удари по спині лежачому на землі потерпілому ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому поперечного відростку IV-гo поперекового хребця, які потребують лікування строком більше 21-го дня, і за цією ознакою, згідно п. 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 p., кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком судово-комісійної експертизи №96/15 від 02.10.2015.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що злочини вчинені у 2011 році, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, а тому вважає що наявні всі підстави щодо його звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого та просив таке задовольнити.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, посилаючись на те, що кримінальні правопорушення ОСОБА_4 скоїв у 2011 році, вчинені ним кримінальні правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості, приймаючи до уваги те, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень і до дня розгляду справи в суді минули строки, передбачені ст. 49 КК України, вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Потерпілий та його представник залишили вирішення клопотання на розсуд суду.

Заслухавши обвинуваченого, думку прокурора, потерпілого та його представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи прокурора щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Злочини, передбачені ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України, згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості та відповідно середньої тяжкості.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України хуліганство та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке відбулося 16.06.2011 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 16.06.2011 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочинів минули передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.49 КК України трирічний та п`ятирічний строки, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 особисто клопотав про його звільнення від кримінальної відповідальності, не заперечив проти закриття провадження з відповідних підстав.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення належать до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, а обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.286, 288, 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Королево Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Повний текст ухвали складено та проголошено 02.12.2019 року.

ГоловуючийОСОБА_1