Справа № 309/2201/18
Провадження № 1-кп/309/164/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Атюша Коропського району Чернігівської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, працюючого монтером колії ВП «Хустська дистанція колії», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.1, 190 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 25 червня 2018 року, близько 9 години, знаходячись в м.Хуст Закарпатської області по вулиці Духновича, №2 - в приміщенні кафе «Стара Хата», діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою свого одногрупника ОСОБА_6 , з яким він навчався в Хустському професійному ліцеї, під приводом здійснення телефонного дзвінку, попросив у останнього мобільний телефон золотистого кольору марки «Ксіомі Редмі 4Х», яким заволодів та у подальшому його не повернув, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2700грн..

Під час досудового розслідування мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 4Х» був виявлений, вилучений та повернутий потерпілому ОСОБА_6 .. Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов не заявлений.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 25 червня 2018 року, близько 14 години, знаходячись в м.Хуст Закарпатської області по вулиці Духновича, №2 - в приміщенні кафе «Стара Хата», діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою свого одногрупника ОСОБА_6 , з яким він навчався в Хустському професійному ліцеї, попросив у останього його гаманець, після чого таємно взяв з нього та незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 1200грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов не заявлений.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 27 липня 2018 року, близько 15 години, знаходячись в м.Хуст Закарпатської області по вулиці А.Волошина, неподалік будівлі Хустського лісотехнічного коледжу, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , під приводом здійснення телефонного дзвінку, попросив у останнього мобільний телефон марки «LENOVO K 10а40» чорного кольору, вартістю 1500грн., після чого заволодів їм та продав його ОСОБА_8 , заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1500грн..

Під час досудового розслідування мобільний телефон марки «LENOVO K 10а40» був виявлений, вилучений та повернутий потерпілій ОСОБА_9 .. Потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов не заявлений.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 24 вересня 2018 року, близько 22 години, знаходячись біля каси в приміщенні магазину «Антоніо», розташованому по вулиці Майдан Незалежності, №1 в м.Хуст Закарпатської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавка каси належну ФОП « ОСОБА_10 » скриньку пожертвувань громадян для дітей сиріт та інвалідів, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 279грн., чим заподіяв ФОП « ОСОБА_10 » матеріальну шкоду на вказану суму.

Представником потерпілого ОСОБА_11 цивільний позов не заявлений.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.1, 190 ч.2 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, але від дачі показань відмовився, скориставшись даним йому на це правом.

В судове засіданні потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, надавши до суду заяву /арк.спр.22 т.1/, в якій просив розглянути справу у його відсутність; повідомив, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки він повністю відшкодував йому завдану шкоду; просив обвинуваченого суворо не карати.

В судове засіданні потерпіла ОСОБА_9 не з`явилася, надавши до суду заяви /арк.спр.11,32 т.2/, в яких просила розглянути справу у її відсутність; повідомила, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має; просила обвинуваченого суворо не карати.

В судове засіданні представник потерпілого ОСОБА_11 не з`явилася, надавши до суду заяву /арк.спр.18 т.3/, в якій просила розглянути справу у її відсутність; повідомила, що жодних претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_4 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що його дії правильно кваліфіковані:

-за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно;

-за ч.1 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою;

-за ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України: особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним /відповідним/ характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує:

-ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України є:

-за ст.190 ч.1 КК України злочином невеликої тяжкості;

-за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України злочинами середньої тяжкості;

-дані про особу винного, який раніше не судимий /арк.крим.пров.№0000796 35/, на обліку у лікарів нарколога та психіатра психо-наркологічного відділення Хустської районної поліклініки не перебуває /арк.крим.пров.№0000796 40/, з 17 серпня 2018 року працює монтером колії 2 розряду ВП «Хустська дистанція колії» /арк.спр.58 т.1/, проживає з матір`ю, за місцем проживання характеризується посередньо /арк.крим.пров.№0000796 43/, вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся, примирився з потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_9 та відшкодував усім потерпілим завдану ним шкоду;

-позиції потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які просили обвинуваченого суворо не карати;

-наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України суд приймає до відома досудові доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складені провідним інспектором Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_12 , згідно висновку яких: беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб /арк.спр.41-43,45-47,55-57 т.1/.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає: повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, беручи до уваги думки усіх учасників судового розгляду, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене у межах санкцій ст.ст.185 ч.2, 190 ч.1, 190 ч.2 КК України - у вигляді обмеження волі.

Проте, беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, наявність чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, повне визнання обвинуваченим своєї вини, враховуючи думки потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які просили суворо обвинуваченого не карати, а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступіні тяжкості вчинених ним злочинів та їх кількість, дані про його особу, суд на підставі ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 2роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

У кримінальному провадженні відомості про процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,373-375 КПК України, суд, -

З А С УД И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.1, 190 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді:

-за ст.185 ч.2 КК України 2 /двох/ років обмеження волі;

-за ст.190 ч.1 КК України 1 /одного/ року обмеження волі;

-за ст.190 ч.2 КК України 3 /трьох/ років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 /трьох/ років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 2 /два/ роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

-телефон марки «Ксіомі Редмі 4-Х», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон марки «LENOVO K 10а40», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , - залишити ОСОБА_9 ;

-диск із відеозаписом вчинення ОСОБА_4 крадіжки, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0001153, - залишити в матеріалах кримінального провадження №0001153.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1