Дата документу 17.09.2019 Справа № 554/3189/19
Єдиний унікальний номер справи 554/3189/19
У Х В А Л А
Іменем України

17 вересня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
Слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, в порядку ст. 303 КПК України-,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій в якій просили: скасувати постанову прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 від 09.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0001323 до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України. Зобов`язати прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 30.07.2019 ( справа № 554/3189/19, провадження № 1-кс/554/10848/2019) про проведення іншої судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.10.2017 за № 0001323, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 364 КК України( в порядку 242 КПК України), - направити на адресу Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України ( поштова адреса: 36004, м. Полтава, вул. Чураївни, 1/1), матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.10.2017 за № 0001223, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України, для проведення іншої судово-економічної експертизи, в обсязі документів, що будуть зазначені у клопотання експерта про направлення до експертної установи матеріалів кримінального провадження для проведення експертизи.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 09 вересня 2019 року постановою прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську область прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 у межах об`єднаного досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України, відомості щодо якого 20.10.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001323 повторно відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0001323 до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України. Вважали дану постанову незаконною та необґрунтованою.

Адвокати в судовому засіданні скаргу підтримали просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, надав копію повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, та завершення досудового розслідування.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303КПК України передбачений вичерпний перелікрішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженіна досудовому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, п.7 цієї ж норми передбачає можливість оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, а п. 11 ч.1 ст. 303 КПК - можливість оскарження відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як встановлено слідчим суддею, що другим слідчим відділом СУ ТУ ДБР у м.Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.10.2017 за № 0001323, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України .

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому, як встановлено слідчим суддею, в кримінальному провадженні № 0001323, станом на час розгляду даної скарги, слідчим винесено повідомлення про завершення досудового розслідування.

Так, згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, з моменту винесення повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування процесуальна діяльність органу досудового розслідування (слідчого чи прокурора) щодо здійснення досудового слідства (як форми досудового розслідування) завершується.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд..

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З системного аналізу вищевикладених положень чинного кримінального процесуального законодавства вбачається, що слідчий суддя здійснює вирішення питань щодо забезпечення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, які віднесені до його компетенції, у тому числі шляхом розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, лише на стадії досудового розслідування, тобто здійснення слідчим суддею своїх повноважень поза межами досудового розслідування, строк дії якого закінчився, виключається та є недопустимим.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, керуючись принципом законності, беручи до уваги те, що на момент судового розгляду скарги досудове розслідування є закінченим, а здійснення слідчим суддею повноважень поза межами досудового розслідування не допускається, зважаючи на те, що наслідком задоволення даної скарги буде вихід слідчим суддею за межі своєї компетенції, доходжу висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленої скарги.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 23.09.2019.

Слідчий суддя : ОСОБА_1