Провадження №1-кс/201/5871/2019
У Х В А Л А
Іменем України
04 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу Генерального директора Приватного підприємства «Явір-2000» ОСОБА_3 на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 03 вересня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Генеральний директор ПП «Явір-2000» ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даною скаргою, в якій просить суд:

- визнати бездіяльність посадових осіб Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ПП «Явір-2000» про вчинення кримінального правопорушення, незаконною;

- зобов`язати посадових осіб Соборного ВП ДВПГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ПП «Явір-2000» № 1075 від 03 вересня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, що полягає в умисному невиконанні директором ТОВ «Охоронна спілка «Гранат» ОСОБА_4 рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/8764/14 від 12 січня 2015 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/860/15 від 02 квітня 2015 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що заявником 03 вересня 2019 року була подана до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, проте відомості до ЄРДР за цією заявою співробітниками поліції внесені не були.

Заявник на електронну адресу суду направив заяву про розгляд справи за відсутності представника ПП «Явір-2000», в якій також скаргу просив задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що 03 вересня 2019 року ПП «Явір-2000», в особі його генерального директора ОСОБА_3 , була подана до Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В поданій заяві про кримінальне правопорушення заявник зазначив, що 12 січня 2015 року Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/8764/14 винесено рішення, яким позов ПП «Явір-2000» задоволено повністю, судом вирішено стягнути з ТОВ «Охоронна спілка «Гарант» на користь ПП «Явір-2000» 190376,00 грн. основного боргу, 3807,52 грн. витрат по сплаті судового збору.

26 січня 2015 року на виконання вищевказаного рішення суду ПП`Явір-2000» отримало наказ про примусове виконання рішення від 12 січня 2015 року у справі № 904/8764/14.

02 квітня 2015 року Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/860/15 винесено рішення, яким позов ПП «Явір-2000» задоволено повністю, судом вирішено стягнути з ТОВ «Охоронна спілка «Гарант» на користь ПП «Явір-2000» 30760,00 грн. основного боргу, 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

20 квітня 2015 року на виконання вищевказаного рішення суду ПП`Явір-2000» отримало наказ про примусове виконання рішення від 02 квітня 2015 року у справі № 904/860/15.

Так, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року у справі № 904/8764/14 та від 02 квітня 2015 року у справі № 904/860/15 набрали законної сили і є обов`язковими для виконання.

За примусовим виконанням вищевказаних рішень ПП «Явір-2000» звернулось до Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (ВП № 57460178 та ВП № 57460389). Однак, жодних коштів від ТОВ «Охоронна спілка «Гарант» в рахунок погашення заборгованості на рахунок стягувача не надійшло.

05 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області накази Господарського суду Дніпропетровської області № 904/8764/14 від 26 січня 2015 року та № 904/860/15 від 20 квітня 2015 року втретє були повернуті стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 значиться керівником та засновником ще одного ТОВ «Аеровіт» (, 54018, пр-т Миру, 34/1, м. Миколаїв, Миколаївська область). Вказане у свою чергу може свідчити про недобросовісне ведення господарської діяльності керівником ТОВ «Охоронна спілка «Гарант» через інших суб`єктів господарювання з метою ухилення від сплати боргів за зобов`язаннями ТОВ «Охоронна спілка «Гарант».

За викладеного заявник вважає, що ТОВ «Охоронна спілка «Гарант» в особі директора умисно не виконує рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року у справі № 904/8764/14 та від 02 квітня 2015 року у справі № 904/860/15, які набрали законної сили.

На час розгляду даної справи відомості про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ПП «Явір-2000» від 03 вересня 2019 року суду надані не були.
Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ПП «Явір-2000» порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві ПП «Явір-2000» від 03 вересня 2019 року безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, затверджене Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання відомостей з нього (далі Положення № 139).

Відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 139, а тому не підлягають задоволенню вимоги заявника про зобов`язання ввести відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією, визначеною ним - за ч. 1 ст. 382 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, а саме шляхом зобов`язання уповноваженої особи Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ПП «Явір-2000» № 1075 від 03 вересня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Вимога заявника про визнання бездіяльності посадових осіб Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ПП «Явір-2000» про вчинення кримінального правопорушення, незаконною, ст. 307 КПК України не передбачена і її розгляд не належать до компетенції слідчого судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Генерального директора Приватного підприємства «Явір-2000» ОСОБА_3 на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 03 вересня 2019 року задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою Приватного підприємства «Явір-2000» № 1075 від 03 вересня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1