Ухвала

3 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 748/90/19
провадження № 51-4867 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року щодо нього, у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Так,посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, ОСОБА_4 своїх тверджень належним чином не обґрунтував та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного йому покарання з огляду на положення ст. 414 КПК враховуючи, що суд призначив йому покарання із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України (далі КК), тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 286 КК, та на підставі ст. 62 КК замінив призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.
Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений вказує на незастосування положень ст. 75 КК, що позбавляє можливості встановити дійсну позицію ОСОБА_4 з чим саме він не погоджується з розміром призначеного йому покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на строк 1 рік, чи з тим, що суди першої та апеляційної інстанції не звільнили засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПКкасаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПКщодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Засуджений ОСОБА_4 просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд не в суді першої інстанції, а в суді апеляційної інстанції.

Вказане позбавляє можливості встановити позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3