Справа № 538/1789/18
Провадження №1-кп/548/40/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол Полтавської області обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, засудженого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 31.08.2018 року за ст. 185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 31.08.2018 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт, 22.10.2018 року був поставлений на облік з метою вібування цього покарання у Лохвицькому районному сектору філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області, де тоді йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність щодо злісного ухилення від відбування покарання та направлений для відбування громадських робіт до Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 незважаючи на офіційні попередження про наслідки порушення умов і порядку відбуття ним громадських робіт та передбачену кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття громадських робіт, для відбуття громадських робіт у виді 80 годин до Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області не з`являється, їх умисно не відбуває без поважних причин чим злісно ухиляється від відбування призначеного вироком суду цього покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення визнав повністю. При цьому обвинувачений пояснив, що не відбував громадські роботи з різних причин, хоча попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. У вчиненому розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст. 389 ч. 2 КК України визнав повністю, як ним, так і іншими учасниками судового провадження, обставини кримінального провадження не оспорюються, вони правильно розуміють обставини справи, то після роз`яснення учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, в тому числі неможливість оскарження тих обставин, які при цьому не досліджувалися судом, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком суду, є вірною, оскільки цей обвинувачений, будучи засудженим вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.08.2018 року за ст. 185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт, та будучи офіційно попередженим про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбуття ним присуджених громадських робіт, усвідомлюючи наслідки своїх дій, без будь-яких поважних причин, злісно ухиляється від відбування цього покарання, не відбувши таким чином станом на 23.10.2019 року 80 годин громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання цьому обвинуваченому.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому згідно із ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи вище викладене, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 який тривалий час злісно ухиляється від відбування громадських робіт, призначених йому вироком суду, що свідчить про зухвалість дій обвинуваченого та стійкість його протиправної поведінки, не займається суспільно-корисною діяльністю, негативно характеризується за місцем проживання, суд не вбачає підстав для застосування по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України.

Разом з тим, враховуючи ряд пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до твердого переконання, що необхідним і достатнім покаранням обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєне та попередження вчинення ним інших злочинів буде призначення йому покарання у виді арешту, міру якого йому слід визначити з урахуванням вказаних вище обставин.

При цьому, враховуючи, що обвинувачений в період відбування покарання за попереднім вироком, не відбувши 80 годин громадських робіт, вчинив новий злочин, то остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків відповідно до положень ст.ст. 71, 72 КК України шляхом приєднання до нового покарання повністю невідбутого покарання за попереднім вироком суду та перерахунку невідбутих громадських робіт у арешт із розрахунку вісім годин громадських робіт за один день арешту.

При цьому, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання у місцях ізоляції його від суспільства, відносно нього під час досудового розслідування цього кримінального провадження ніякий запобіжний захід не застосовувся, суд приходить до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду і строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з 23 жовтня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 100, 124, 349, 369-371, 373-374, 392, 393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді двох місяців арешту.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченому покарання у вигляді двох місяців арешту за ст. 389 ч. 2 КК України повністю приєднати невідбуте ним покарання у виді 80 годин громадських робіт за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.08.2019 року, що згідно ст. 72 КК України у перерахунку вісім годин громадських робіт за один день арешту становиь невідбутих 10 (десять) діб арешту, та остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді двох місяців і десяти діб арешту.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали судового засідання та строк відбуття покарання йому обчислювати з 23 жовтня 2019 року.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Вирок вступає в законну силу через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: