печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2019 року, на майно, у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2019 року, на майно, у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 року.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2019 у справі № 757/15934/19-к задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , поданого у рамках кримінального провадження №0000123 від 22.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 364 КК України та накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 24 100,00 доларів США, купюрами номіналом 100 американських доларів у кількості 241 штук, вилучені при проведенні обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
В обґрунтування прийнятого рішення, суд вказав про наявність належних правових підстав, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого про арешт майна, оскільки останнє згідно постанови від 21.03.2019 року відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та визнано речовими доказами.
Власник майна ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_3 при розгляді питання про арешт майна присутніми не були.
Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року у справі № 757/15934/19-к відмовлено в арешті майна у рамках кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190. ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 364 КК України.
При цьому, судом установлено що прокурором другого відділу управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження № 0000123 від 22.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 364 КК України.
У зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 21.03.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2019 року було проведено обшук приміщення за адресою: будинок АДРЕСА_1 . В ході даного обшуку вилучено грошові кошти в сумі 24 100 доларів США, які належать ОСОБА_5 .
Під час судового розгляду, стороною обвинувачення не було доведено, що вилучене майно під час обшуку має відношення до кримінального провадження та охоплюється ухвалою слідчого судді від 06.03.2019 про проведення обшуку і відповідно вказані грошові кошти мають статус тимчасово вилученого майна.
Таким чином, грошові кошти 24100 долларів США які належать ОСОБА_5 , не можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні в розумінні ст. 98 КПК України.
Зазначені грошові кошти належать ОСОБА_5 , отримані нею в результаті здійснення особистої підприємницької діяльності та задекларовані відповідно вимог чинного законодавства, і є її власними заощадженнями, призначеними для лікування тяжко хворої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує хірургічної операції на нирки.
Протилежного стороною обвинувачення не доведено.
Крім того, ОСОБА_5 не мас жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував в повному обсязі, просив відмовити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2019 у справі № 757/15934/19-к задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , поданого у рамках кримінального провадження №0000123 від 22.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 364 КК України та накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 24 100,00 доларів США, купюрами номіналом 100 американських доларів у кількості 241 штук, вилучені при проведенні обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2019 при накладенні арешту колегія суддів виходила з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, а відтак з метою збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність накладення арешту.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
За встановлених обставин слід дійти висновку, що вказане майно не має відношення до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018, тобто відсутні підстави вважати, що вказане майно містить ознаки речових доказів та як наслідок співвідносяться з предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, з чого вбачається, що дана версія органу досудового розслідування належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.
Наряду з вказаним, аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту накладеного на речі які було вилучено під час обшуку слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно, так як вказане майно не співвідноситься з предметом досудового розслідування.
Слідчий суддя приймаючи до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з підстав наведених вище.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2019 року, на майно, у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 року - задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року по справі № 757/15934/19-к, у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 року на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 21.03.2019 року за адресою: буд. ; 54, вул. Олександрівська, смт. Козин, Київська обл., а саме: грошові кошти у розмірі 24100 долларів США номер та серії яких зафіксовано у протоколі обшуку від 21.03.2019 року.
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1