Справа № 405/6414/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2019 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 15.08.2012 за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна про заміну покарання з довічного позбавлення волі на більш м`який,

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну покарання з довічного позбавлення волі на більш м`який.
В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив задовольнити, вказав, що на його думку, суд, при призначенні йому покарання у виді довічного позбавлення волі порушив норми Конституції України та ст.3 Конвенції.
Захисник в судовому засіданні підтримала клопотання засудженого та вказала, що 12.03.2019 року ЄСП визнав, що довічне позбавлення волі суперечить Конституції України, а тому вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання вказавши, що виконання покарання в виді довічного позбавлення волі регулюється главою 22 КВК України, яка передбачає виникнення у такої категорії засуджених певних прав, після відбуття останнім певного строку покарання. На даний час засуджений відбув в місцях позбавлення волі менше 20 років, а тому вважає, що клопотання є передчасним.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 року ОСОБА_5 визнано винним за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності. Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 обраховано з 14 червня 2010 року, з моменту його затримання в порядку ст. 115 КПК України.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18.12.2012 року вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишено без зміни, а апеляції засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , захисників цих засуджених - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - без задоволення.
Відповідно до ст.ст.50,51 КК України покарання в виді позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, яку визнали винною у вчиненні злочину.
Виконання покарання в виді довічного позбавлення волі регулюється главою 22 КВК України, яка передбачає виникнення у такої категорії засуджених певних прав, після відбуття останнім певного строку покарання, яким є покарання саме у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі, клопотання про її помилування може бути після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання.

Частиною першою статті 87 КК України встановлено право здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.

Згідно з частиною другою статті 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Таким чином, кримінальний законодавством України передбачена можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням лише шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
При цьому, суд зазначає, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі менш, ніж 20 років, а тому в нього не настало право на подання клопотання до Президента України про помилування.
Окрім того, встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду Черкаської області з заявою про перегляд ухвали апеляційного суду Черкаської області від 18.12.2012 року за нововиявленими обставинами.
Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`якийзадоволенню не підлягає через відсутність законних підстав такої заміни.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 15.08.2012 за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна про заміну покарання з довічного позбавлення волі на більш м`який, відмовити.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька слідчий ізолятор» для вручення засудженому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9