ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/492/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 364 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвокатів: ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0005065 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2019 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2019 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364, повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції зазначив , що в обвинувальному акті відсутні повні дані юридичної особи ТОВ « МКП-Альянс» , яка визнана потерпілою особою, а саме не зазначений реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, що не дозволяє безпомилково ідентифікувати особу потерпілого.

Крім того , суд послався на відсутність у обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення , не обгрунтовано об`єктивну і суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, не зазначено у чому саме полягали інтереси третіх осіб, тобто яку саме особисту вигоду майнового чи немайнового характеру прагнув отримати обвинувачений в результаті вчинення інкримінованих йому злочинів.

В обвинувальному акті зазначена сума матеріальних збитків , проте відсутнє обгрунтування за якими ознаками та з урахуванням яких обставин заподіяна кримінальним правопорушенням шкода є дійсно істотною.

Суд вказав , що в обвинувальному акті відсутня конкретність формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, що унеможливлює якісно та в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, та в свою чергу, порушує право особи на захист.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження судом першої інстанції, починаючи з підготовчого судового провадження.

Прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у відповідності до ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими досудовим розслідуванням, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на частину і статтю КК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та формулювання обвинувачення, вказано особа в інтересах якої обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення.

Зазначає, що визначення правильності кваліфікації злочину, доведеність вини, допустимість доказів, здійснюється судом у нарадчій кімнаті при ухваленні рішення, однак не під час підготовчого судового засідання.

Посилання суду на необхідність зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо потерпілої особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не ґрунтується на вимогах норм КПК України.

Стверджує, що суд, аналізуючи формулювання обвинувачення та висуваючи припущення про неконкретність викладених у обвинувальному акті обставин, вийшов за межі судового розгляду.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
Прокурор та представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити

Обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви Суду.
У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Виходячи із вимог ч 1 ст. 337 КПК України та відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тобто обвинувальний акт має містити виклад всіх обставин кримінального провадження, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Аналіз змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_7 дає підстави вважати вірним висновок суду першої інстанції про те, що цей процесуальний документ не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно обвинувального акту дії обвинуваченого кваліфіковані за ч1 ст. 364 КК України зловживання владою чи службовим становищем , тобто умисне з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби , якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам , або інтересам юридичних осіб.

Як вірно зазначив суд першої інстанції , правова кваліфікація дій обвинуваченого за відповідною статтею КК , відтворена дослівно, проте вона не відображає конкретну правову кваліфікацію фактичних дій , що інкримінуються ОСОБА_7 .

Крім того викладені фактичні обставини кримінального провадження не містять вказівку на всі складові інкримінованого злочину, на що вірно вказує суд.

Неконкретність обвинувачення перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, та самостійної кваліфікації дій особи, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт суд врахував процесуальні положення ст. 338 КПК України, які надають право прокурору змінити лише правову кваліфікацію або обсяг обвинувачення, та вірно врахував, що такому праву передує обов`язок прокурора чітко сформулювати пред`явлене особі обвинувачення на стадії закінчення досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги прокурора , що суд фактично вдався до оцінки доказів на стадії підготовчого судового засідання є немотивованими.

Посилання суду на необхідність вказівки в обвинувальному акті ідентифікаційного номеру юридичної особи , визнаної потерпілою особою, в цілому не впливає на висновок суду про наявність підстав для повернення цього документу прокурору і не може бути визнано достатньою підставою для скасування оскаржуваної ухвали. При цьому в обвинувальному акті зазначена лише скорочена назва юридичної особи, і колегія суддів відзначає, що неповні відомості про потерпілу особу, зокрема не зазначення повного і точного найменування при відсутності інших додаткових відомостей ( код) , унеможливлюють її ідентифікацію.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність приведення змісту обвинувального акту у відповідність до вимог ст. 291 КПК України і доводи апеляційної скарги прокурора такі висновки суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 376 ч 2, 404, 405, 409 ,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2019 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

копія вірна,

суддя ОСОБА_2