Справа № 573/1891/19
Номер провадження 1-кп/573/174/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 серпня 2019 року за №0000390, по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, розлученого, безробітного, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з березня 2019 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів», судимого вироком Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком в 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 липня 2019 року близько 21 години 26 хвилин ОСОБА_4 прийшов до магазину ТОВ «АТБ маркет» «Продукти-284», розташованого за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Макаренка, 2. Перебуваючи в торговій залі магазину, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення змінних касет для гоління «Gillette Mach 3», які знаходилися на відкритому стелажі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи таємно від працівників охорони, з відкритого стелажу у торговій залі магазину викрав три упаковки змінних касет для гоління «Gillette Mach 3», вартістю 283 грн 87 коп. за упаковку, загальною вартістю 851 грн 61 коп.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 поклав викрадені змінні касети для гоління під куртку, пройшов повз каси та вийшов з приміщення магазину, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілій особі та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 15 липня 2019 року близько 21 години 26 хвилин прийшов до магазину ТОВ «АТБ маркет», що знаходиться в м. Білопілля Сумської області по вул. Макаренка, 2, щоб купити води. Перебуваючи у торговій залі магазину, побачив на відкритому стелажі змінні касети для гоління «Gillette Mach 3» та вирішив їх викрасти. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв три упаковки зазначених касет для гоління та сховав їх під курткою, після чого, не розплатившись, залишив приміщення магазину. Вартість викраденого не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку останнього до вчинення злочину та після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст. 89 КК України вважався не судимим, розлучений, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , безробітний, не інвалід, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з березня 2019 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів», разом з тим згідно з висновком судово-психіатричного експерта №419 від 23 вересня 2019 року будь-якими психічними захворюваннями на даний час та на час вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_4 не страждає і не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, може на даний час та міг на момент вчинення злочину усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, а також думку представника потерпілої особи ОСОБА_8 , висловлену в адресованій суду письмовій заяві, згідно з якою останній претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, так як останній повністю відшкодував завдану злочином шкоду, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (а. с. 34-45).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини, а саме: активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, беручи до уваги що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначену вище пом`якшуючі покарання обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 заслуговує на покарання в межах санкції зазначеної частини статті кримінального закону, у виді штрафу.

Крім того, суд також враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив до його засудження вироком Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік з іспитовим строком один рік, яке обвинувачений не відбув (а. с. 49-50).

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Частиною 3 статті 72 КК України передбачено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до абз. 4 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2004 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України у виді штрафу та 1 року обмеження волі, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України він звільнений з іспитовим строком 1 рік вироком Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2019 року. При цьому вироки виконувати самостійно.

На думку суду, призначення такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Завдана магазину ТОВ «АТБ маркет» «Продукти-284» майнова шкода у розмірі 851 грн 61 коп. відшкодована у повному обсязі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за проведення якої становлять 471 грн 03 коп. Відповідно до положень ст. 124 КПК вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави (а. с. 48).

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: відеозапис з камер спостереження магазину «Продукти-284» ТОВ «АТБ-маркет» на оптичному диску залишити в матеріалах кримінального провадження №0000390 від 02 серпня 2019 року (а. с. 46-47).

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, яке призначене вироком Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2019 року. При цьому вироки виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 471 (чотириста сімдесят одну) гривню 03 копійки процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: відеозапис з камер спостереження магазину «Продукти-284» ТОВ «АТБ-маркет» на оптичному диску залишити в матеріалах кримінального провадження №0000390 від 02 серпня 2019 року.

На вирок з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: