Справа № 404/4142/19
Номер провадження 1-кс/404/4879/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Кропивницький
Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на здійснення примусового відбирання біологічних зразків букального епітелію, у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження №0004506,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на здійснення примусового відбирання біологічних зразків букального епітелію, у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Кропивницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження за №0004506 від 12.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
11.06.2019 року до чергової частини Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , про те, що 11.06.2019 року в період часу з 20.30 год. по 21.00 год., невідома особа заволоділа транспортним засобом потерпілого, а саме автомобілем Toyotalandcruiser 200 , д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, котру останній припаркував на парковці біля магазину «Велмарт», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Ю. Коваленка 2а, тим самим завдавши матеріального збитку на суму близько 1,000 000 грн.
В ході досудового розслідування було проведено ряд слідчих(розшукових) та негласних слідчих(розшукових) дій, з метою встановлення осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, під час яких було отримано речові доказі, які були назначені для проведення судово-біологічного дослідження з метою визначення чи збігаються генетичні ознаки клітин на вилучених речових доказах. 23.12.2019 року було отримано висновок судово-біологічної експертизи № 902 від 18.10.2019 року, відповідно до висновку експертизи генетичні ознаки клітин з ядрами наданих на дослідження збігаються та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.
Так з метою проведення судових експертиз ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, про що він зазначив в постанові. З огляду на вищевикладене приходжу до висновку, що свідок ОСОБА_5 не надаючи свої біологічні зразки для проведення експертизи, свідомо затягує строки досудового розслідування, що в подальшому може призвести до їх продовження.

До початку судового розгляду слідчий подав письмову заяву, відповідно до якої вказав, що підтримує клопотання в повному обсягу, просить його задовольнити, а також провести судовий розгляд без його участі.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.
Встановлено, що СВ Кропивницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004506 від 12.06.2019 року, про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласного отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження о 13-15 год. 01.08.2019 року у ОСОБА_5 було негласно отримано паперовий стаканчик з-під кави та недопалок від цигарки, які поміщено до паперових КРАФТ- пакетів.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.
За ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Слідчий звертаючись з клопотання до суду вказав, що з метою проведення судових експертиз ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, про що він зазначив в постанові. Крім того, слідчий зазначає, що свідок ОСОБА_5 не надаючи свої біологічні зразки для проведення експертизи, свідомо затягує строки досудового розслідування, що в подальшому може призвести до їх продовження.
Проте, доказів того, що ОСОБА_5 дійсно вручено вказану постанову та, що він дійсно, відмовився надавати біологічні зразки, матеріали клопотання не містять.

Слід зазначити, що положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 25.12.1993 року у справі «Функе проти Франції» зазначив, що не можливо здійснення по відношенню до особи будь - якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.
За практикою Європейського суду з прав людини, фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.
Проте, ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар, котрий вправ відмовитися від виконання аналізу з огляду на виняткові причини медичного характеру. Згідно практики ЄСПЛ обов`язковою умовою отримання біологічних зразків є проведення його акредитованим лікарем, оскільки такі маніпуляції потребують спеціальних медичних знань.
Під біологічними зразками для проведення експертизи розуміють різного роду виділення (слина, сперма, клітини епітелію, кров, зразки кісткового мозку, органів тощо). Відомо, що їх примусове відібрання потребує обов`язкового залучення відповідного спеціаліста.
Приймаючи рішення по суті заявлених вимог слідчий суддя виходить з того, що дана категорія справ розглядається за правилами ст.ст. 160-167 ЦПК України, які регламентують розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів.
Зазначеними нормами процесуального права, зокрема, приписами ст. 160 КПК України визначено, що у клопотанні зазначається речі і документи, доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проте, клопотання не містить в собі відомостей, визначених законом.
Слідчим не доведено, що процедура відібрання біологічних зразків не завдасть шкоди здоров`ю особи, що таке втручання у права особи буде виправданим, пересвідчитись, що іншим чином такі зразки отримати неможливо і примус є єдиним можливим засобом.
За приписами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що слідчим не доведено неможливість проведення експертизи без біологічних зразків, відсутні докази того, що дійсно свідок отримував постанову слідчого про відібрання біологічних зразків та свідомо відмовився від їх надання, а також не надано доказів того, що біологічні зразки іншим способом отримати неможливо і примус є єдиним можливим засобом, за таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст.ст. 22,160-166, 245, 241, 309 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на здійснення примусового відбирання біологічних зразків букального епітелію, у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження №0004506 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1