ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 602/701/17

1-кп/609/13/2019

23 жовтня 2019 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 0000195, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 серпня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником головного лікаря з економічних питань Лановецької КЦРЛ, одруженого, інваліда третьої групи, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_5

потерпілих

цивільних позивачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих

цивільних позивачів

адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

06.08.2017 року о 11,35 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`ягніння, керував технічно справним автомобілем ВАЗ 21112 д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.9 ( а ) Правил дорожнього руху України, згідно яких водіям категорично забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`ягніння. Вказаним автомобілем ОСОБА_3 рухався без пасажирів та вантажу автодорогою «Ланівці Теофіполь» в бік м. Ланівці.
Під час керування автомобілем ОСОБА_3 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив п. 2.3. (б,д) ПДР України.

В цей час в межах смуги руху автомобіля ВАЗ 21112 в бік м. Ланівці, тобто в попутному йому напрямку, рухався на велосипеді ММВЗ ОСОБА_9 .

Маючи об`активну можливість завчасно виявити велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався попереду в межах смуги руху автомобіля марки ВАЗ 21112 та вжити заходів до зменшення швидкості руху транспортного засоюу аж до його повної зупинки або безпечного об`їзду велосипедиста, водій ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п. 12.3. ПДР України не вжив жодних заходів, а продовжував рух та вчинив наїзд на потерпілого.

Унаслідок наїзду потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми з переломами кісток склепіння і основи черепа, крововиливом над і під оболонки та у речовину головного мозку від яких помер по дорозі до медичного закладу.

Після ДТП ОСОБА_3 , як водій причетний до дорожньо транспортної пригоди, не залишився на місці пригоди, не надав першу допомогу потерпілому і не викликав карету швидкої допомоги та працівників поліції, а з місця скоєння злочину втік.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3. (б,д); 2.9. (а); 12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_9 .

Враховуючи вище викладене ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .
Обвинувачений вину у інкрімінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 06.08.2017 року близько 11:35год. керуючи автомобілем та будучи неуважною скоїв ДТП в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від який незабаром помер. Крім того, обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що на даний час примирився з потерпілими, відшкодував збитки, постійно допомагає потерпілим по господарці, а останні не наполягають на реальному позбавленні волі, тому просив суд обрати йому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник останніх в судовому засіданні підтримали повністю заявлений ними цивільний позов та просили стягнути із ПрАТ «АСК «Омега» на користь ОСОБА_6 19200 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, 13390 грн. страхового відшкодування майнової шкоди ( витрати на поховання), на користь ОСОБА_7 19200грн страхового відшкодування моральної шкоди та 115200грн. страхового відшкодування заподіяного смертю потерпілого.

В частині стягнення із обвинуваченого на користь цивільних позивачів по 230800грн моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП останні просили суд залишити в цій частині цивільний позов без розгляду у зв`язку повним відшкодуванням обвинуваченим даної суми в процесі розгляду даної справи.

Щодо міри покарання останні висловили думку щодо обрання судом обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з реальним позбавленням волі.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченим та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, те, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяла встановленню істини по справі, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, відшкодував завдані збитки, примирився з потерпілими, його хворобливий стан як обставини, що пом`якшують покарання.

Вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`ягніння суд враховує, як обставину, що обтяжує покарання.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена повністю і його дії кваліфіковані вірно органом досудового розслідування.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції від суспільства, а тому, обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції вміненої статті у вигляді позбавлення волі на строк близький до мінімального з позбавленням права керувати транспортними засобами, звільнивши від призначеного основного покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України. Суд також вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмеження, передбачені ч. 1 п.1,2 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд також вважає за доцільне задовільнити цивільний позов потерпілих, та стягнути із із ПрАТ «АСК «Омега» на користь ОСОБА_6 19200 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, 13390 грн. страхового відшкодування майнової шкоди ( витрати на поховання), на користь ОСОБА_7 19200грн страхового відшкодування моральної шкоди та 115200грн. страхового відшкодування заподіяного смертю потерпілого, виходячи зі слідуюючого.

В судове засідання цивільний відповідач Прат АСК «Омега» не з`явилися, надіслали суду заяву слухати справу у їх відсутність.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тому, ОСОБА_3 повинен нести цивільно правову відповідальність, яка на момент ДТП була застрахована ПрАТ «АСК Омега» (цивільний відповідач 2) згідно з полісом № ак/0962358, за шкоду, спричинену в результаті ДТП.

Відповідно до частин 1, 2 статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (ст. 23 Закону).

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

ОСОБА_6 спричинена майнова шкода у розмірі 13 390 грн., яка полягає у витратах, понесених безпосередньо на поховання потерпілого (ст. 1201 ЦК України), що підтверджується відповідними розрахунковими документами. Також на думку суду підлягає стягненню сума 19200грн. на відшкодування моральної немайнової шкоди.

Крім того, ОСОБА_7 перебував на утриманні померлого ОСОБА_9 , тому згідно ст. 1200 ЦК України він має право на відшкодування шкоди, спричиненої смертю батька в сумі 115200грн. (36 мінімальних заробітних плат станом на 2017 рік) та 19,200грн. на відшкодування моральної немайнової шкоди відповідно до ст.ст. 23,1167 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання з випробуванням на строк 2 ( два ) роки.

На підставі ч.1 п. 1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 2845,10 грн. за проведення експертиз по даному кримінальному провадженні.

Стягнути із ПрАТ «АСК «Омега» ( ) на користь ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 19 200 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, 13 390 грн. страхового відшкодування майнової шкоди ( витрати на поховання ).

Стягнути із ПрАТ «АСК «Омега» ( ) на користь ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 19 200 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, 115 200грн. страхового відшкодування заподіяної смертю потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1