КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

10 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про відвід суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

В провадженні Київського апеляційного суду перебувають матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києвавід 20 березня 2019 року, відповідно до якої суд повернув ОСОБА_5 і ОСОБА_8 їх заву від 07.09.2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 20.10.2013 року та розяснив заявникам їх право на повторне звернення до суду з відповідною заявою в порядку, передбаченому ст.ст. 459-463 КПК України.
Під час судового засідання ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою про відвід суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Свою заяву про відвід суддів ОСОБА_5 обґрунтував тим, що ухвала Київського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року, якою суддя-доповідач ОСОБА_1 призначив апеляційний розгляд за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року, є незаконною, так само як і розгляд скарги колегією суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вказана ухвала виготовлена у незаконний спосіб, а розгляд справи здійснюється шляхом свідомого привласнення вказаними суддями незаконних повноважень, як дослівно зазначається у заяві: «... нікчемного «Київського апеляційного суду», - який в дійсності ніколи офіційно не створювався державною установою судової влади Самостійної української держави України, - офіційно встановленої рішенням пленарного засідання 24 серпня 1991 року конституційної Верховної Ради Української РСР 12-го конституційного скликання, яке є офіційною ОСНОВОЮ другої частини АКТу проголошення незалежності України від 24 серпня 1991 року, в ЧАСТИНІ, створення Самостійної української держави України; ...».

При цьому, аналізуючи діюче законодавство України, ОСОБА_5 посилається зокрема на відсутність доказів офіційної публікації відповідних установчих положень юридичної особи публічного права з найменуванням «Київського апеляційного суду», офіційно засвідчених безпосередньо Президентом України, у відповідності з положеннями розділу 2 ст. 106 «Президент України» Конституції України, та положеннями ч. 3 ст. 90 та ч. 2 ст. 93 ЦК України та доказів припинення юридичної особи з найменуванням «Апеляційний суд міста Києва», безпосередньо у спосіб офіційно встановлений положеннями ч. 1 ст. 104 ЦК України.
Враховуючи ці та інші, наведені у заяві про відвід суддів обставини, ОСОБА_5 робить висновок про те, Київський апеляційний суд дослівно: «...є філіалом антидержавної організації з найменуванням офіційно не утвореної 1 грудня 1991 року «УКРАЇНИ, як незалежної демократичної держави», яка незаконно виникла у межах державної території Української Республіки Самостійної української держави України, саме на незаконних засадах офіційно припинених 1 грудня 1991 року «Громадян України всіх національностей» двічі офіційно не утвореного 30 вересня та 1 грудня 1991 року «Народу України»;
А тому вищенаведені обставини є незаперечно достатніми не тільки для відводу вищевказаної «службової особи» «Державної судової адміністрації України» ОСОБА_1 , та суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ... на посаді нікчемного «СУДДІ» нікчемного «Київського апеляційного суду», ..., а і повністю достатніми для постановлення Окремої ухвали, на адресу відповідних правоохоронних органів».
Крім цього, посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, згідно з яким, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді, ОСОБА_5 зазначає про те, що наведені ним обставини, є тими, іншими обставинами, які виключають участь судді, у даному випадку суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у розгляді справи.

Вислухавши думку ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали заяву ОСОБА_5 про відвід суддів та просили її задовольнити; думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти заявленого суддям відводу; перевіривши доводи, наведені в заяві ОСОБА_5 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду, яка визначена для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києвавід 20 березня 2019 року, відповідно до положень, передбачених ст. 35 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Дійсно відповідно до вимог, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а не відповідного пункту ч. 1 ст. 20 ЦПК України, на яку безпідставно послався ОСОБА_5 у своїй заяві, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, в тому числі в апеляційному розгляді, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Разом з тим, незважаючи на вимоги зазначеної вище норми кримінального процесуального закону, в заяві ОСОБА_5 про відвід суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не наведено переконливих доводів на підтвердження наявності інших обставин, які б викликали сумніви у неупередженості, як окремо будь-кого із наведених вище суддів, так і колегії в цілому.

З огляду на це, посилання ОСОБА_5 у заяві на те, що Київський апеляційний суд в дійсності офіційно ніколи не створювався, не зареєстрований у передбачений законом спосіб як юридична особа публічного права, а тому є антидержавною організацією, яка незаконно виникла у межах державного кордону України, у звязку з чим судді цього суду, зокрема судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вправі здійснювати правосуддя від імені України та незаконно перебрали на себе повноваження суддів під час здійснення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києвавід 20 березня 2019 року, слід визнати голослівними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Конституції України та інших нормативно-правових актах, які наведені у заяві ОСОБА_5 .

Зокрема, відповідно до вимог ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні базується за принципамитериторіальності та спеціалізації і визначається законом.
Цією ж нормою Конституції України передбачено, що суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Водночас, як встановлено підпунктом 6 пункту 16-1 Розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом;
Як прямо передбачено підпунктом 3 пункту 16-1 Розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, судді, які обрані суддями безстроково, продовжують здійснювати свої повноваження до звільнення або до припинення їх повноважень з підстав, визначених Конституцією України.
Згідно Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах, який було видано у відповідності до положень вказаного вище підпункту пункту 16-1 Розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, в також ч. 3 ст. 19, ч. 2 ст. 26, п. 40 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», було ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

З метою реалізації зазначеного Указу, 28 вересня 2018 року Президентом України було видано Указ № 297/2018 Про переведення суддів, у відповідності до якого суддів Апеляційного суду міста Києва, зокрема суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яких раніше було обрано суддями безстроково, переведено на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду, який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України під № 42258617.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 106 Конституції України, Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обовязковими до виконання на території України.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає безпідставними доводи, наведені в заяві про відвід, щодо наявності законних підстав для відводу суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому у задоволенні відповідної заяви про їх відвід лише через те, що вони здійснюють правосуддя на посадах суддів Київського апеляційного суду, який ОСОБА_5 вважає нікчемним, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 376, 405, 419 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з підстав, наведених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/1082/2019

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1