Провадження № 1-кп/643/848/19
Справа № 643/1835/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003086 від 12.05.2017, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 21.10.2014 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.125, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.353, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією майна, 31.03.2016 на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.02.2016 за ст.81 КК України, звільненого від відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 3 місяця 7 днів, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.05.2017 близько 03 годині, ОСОБА_10 , перебуваючи біля споруди малої архітектурної форми з вивіскою «Спорт Лото», яка розташована адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 37/128, разом із ОСОБА_11 , побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та повертався додому, проходячи повз вищевказаної споруди малої архітектурної форми, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_11 , за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, розподіливши ролі, в ході виконання яких, ОСОБА_10 знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_9 першим наніс удар кулаком правої руки в область нижньої губи потерпілого. ОСОБА_11 в цей час, виконуючи покладену на нього роль, знаходячись позаду праворуч, наніс ОСОБА_9 удар кулаком у ділянку потилиці, від якого останній впав на землю.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , для пригнічення волі ОСОБА_9 до супротиву їх протиправним діям, спільно нанесли удари ногами потерпілому, який на той час лежав на землі на правому боці, в область голови, тулубу та нижніх кінцівок, таким чином застосувавши до ОСОБА_9 фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. В подальшому ОСОБА_10 , перевіривши вміст кишень ОСОБА_9 , відкрито викрав з лівої кишені джинсових брюк, що були одягнуті на останньому, грошові кошти в розмірі 3000 гривень. В цей час, ОСОБА_11 знаходячись поруч, нагадав ОСОБА_10 , щоб останній не забув про мобільний телефон, що належить та знаходиться у ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_10 , діючи відкрито для ОСОБА_9 , викрав з лівої кишені куртки, що була одягнута на останньому, мобільний телефон «Lenovo S820» вартістю, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 115 від 21.02.2018 - 2630 гривень.

В результаті спільних умисних злочинних дій, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді садна на голові, обличчі та правій нозі, та синець на обличчі, які, згідно висновку судово- медичної експертизи № 1547-С/17, №09/1869-С /2018, відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості Тілесних ушкоджень)».

Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з викраденим майном пішли з місця вчинення кримінального правопорушення, чим довели свій злочинний умисел до кінця та обернули викрадене на власну користь, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 5630 грн.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вину у інкримінованому їм злочині, не визнали у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_10 у суді показав, що він декілька років назад у ночі зайшов до салону ігрових автоматів, де в той час працював охоронником ОСОБА_11 , з яким вони були раніше знайомі. ОСОБА_11 запропонував ігровий автомат біля якого грав раніше незнайомий йому чоловік, який вживав спиртні напої. Через деякий час чоловік покинув приміщення. Він вийшов на вулицю через дві - п`ять хвилини після нього. На вулиці він почув крики, побачив бійку, декілька людей, та як чоловік, який сидів раніше біля нього за ігровим автоматом, спричиняє тілесні ушкодження б`є ногою потерпілого ОСОБА_9 , який в той час лежав на землі. Він підійшов до потерпілого, та відтягнув останнього, чоловік, який бив потерпілого зник. В той час на вулиці він побачив ОСОБА_11 . ОСОБА_10 зазначив, що він не може зазначити як був одягнутий нападник, та не пам`ятає бачив він у потерпілого тілесні ушкодження, або кров, не пам`ятає, що казав або кричав потерпілий. Потім він сам покинув це місце. Потім він повернувся до зали ігрових автоматів, де було вже біля п`яти інших осіб. Він продовжив грати та випив пляшку алкогольного пива. ОСОБА_10 у суді наполягав, що потерпілого раніше не знав, його не бив, швидку та поліцію не викликав. Через день, або два він придбав якийсь мобільний телефон у ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_11 у суді показав, що в травні місяці 2017 року він працював охоронником в залі ігрових автоматів, які розташовані по вул. Валентинівської в м. Харкові. Вночі прийшов ОСОБА_10 , який часто заходив до салону та грав. ОСОБА_10 сів поруч з раніше незнайомим чоловіком, який грав та вживав спиртні напої. Через деякий час цей чоловік вийшов із салону, за ним вийшов ОСОБА_10 . Через деякий час, він пішов до магазину «Посад», який розташований напроти салону. На вулиці він почув галас, побачив лежачого раніше незнайомого йому чоловіка, над яким стояв чоловік, який раніше був в салоні. В цей час ОСОБА_10 стояв від чоловіків на відстані 2,5 метра. Він підійшов до стоячого чоловіка, взяв його за плечі та зробив зауваження. Після чого, той чоловік побіг, а ОСОБА_10 , в свою чергу, почав його переслідувати. ОСОБА_11 у суді наполягав, що не може точно зазначити, чи є потерпілий чоловіком, який лежав на землі. Він не бачив, як йому спричиняли тілесні ушкодження, він йому не допомагав, поліцію та швидку не викликав. Через шість-сім годин до салону прийшов чоловік, який втік, та у нього він купив сенсорний мобільний телефон за 100 гривень, який потім продав ОСОБА_10 . Незнайомий чоловік наполягав на тому, що телефон належить йому. ОСОБА_11 зазначив, що був одягнутий в білу сорочку та темні штани, ще у нього була вітрівка.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 наполягали на своєї непричетності до скоєння інкримінованому їм кримінальному правопорушенню, тому прохали ухвалити по справі виправдувальний вирок.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, потерпілого, свідка, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у скоєні інкримінованого їм кримінального правопорушення, події якого мали місце 12.05.2017 - доведеною.

Винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтверджується наступними доказами, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_9 , який у суді показав, що він 12.05.2017 в період часу з 00 години до 02 години, вийшов з магазину «Посад», який розташований в районі вул. Валентинівської та пр.Тракторобудівників в м. Харкові, перейшов проїзджу частину. На вул. Валентинівській в м. Харкові він підійшов до кіоску з метою справити природну потребу. В цей час перед ним появився раніше незнайомий молодий чоловік, пізніше з`ясувалося це був ОСОБА_10 , який стояв обличчям до його обличчя, другий чоловік стояв від нього на відстані 50-70 см. під кутом 45%, та був схожий на ОСОБА_11 . ОСОБА_10 наніс йому удар правою рукою в область голови, а саме перенісся. Потім він відчув удар в область потилиці, потім удари чергувалися. Після другого удару він впав на землю. ОСОБА_10 спричинив йому два-три удару по тулубу, та два-три удари по голові. ОСОБА_10 стояв справа від нього, другий чоловік стояв у нього за головою. В наслідок побиття, його обличчя було залите кров`ю. В кармані одягнутих на нього штанів були гроші в сумі 3000 тисячі гривень, номіналом по 200 та 100 гривень. ОСОБА_10 заліз рукою в його карман, та витягнув гроші, якийсь голос сказав: « Не забудь телефон». ОСОБА_10 заліз рукою до карману, надягнутої на нього куртки, з якого відкрито заволодів, належним йому мобільним телефоном «Lenovo S820», в чохлі зеленого кольору. Потім вони обидва побігли в сторону вул. Гарібальді в м. Харкові. А він прийшов до дому, де викликав швидку та поліцію. Потерпілий у суді зазначив, що йому спричиняли тілесні ушкодження приблизно п`ять хвилин, в цей час він не кричав. В той час він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий наполягав, що ОСОБА_10 він запам`ятав, а ОСОБА_11 зовнішньо пізнає по спортивній статурі. Він деякий час лежав на спині та на правому боку.

-Показами свідка ОСОБА_12 , який показав у суді, що у травні 2017 року, у ночі, близько 02 години, він зайшов до магазину «Посад», який розташований на вул.Валентинівської в м. Харкові, де купляв продукти. Коли він вийшов на вулицю, то почув, як охоронець магазину кричить, та побачив, як напроти, біля кіоску «ЛОТТО», два молодих чоловіка б`ють чоловіка. Ці двоє були різного зросту, одного він опізнав, це був ОСОБА_10 , другий вище зростом та спортивної статури. Він бачив як ОСОБА_10 спричиняє удари чоловіку, який впав на землю, ОСОБА_10 потім нагибався до потерпілого, та чогось доставав з його карманів. Він бачив у потерпілого на обличчі кров. Потім ці двоє з місця злочину разом побігли. Свідок у суді наполягав, що другого чоловіка він впізнає, це був ОСОБА_11 . На той час відстань між ними та ним була біля семі-восьми метрів. Він кричав в їх сторону з вимогою, щоб вони припинили свої злочинні дії.

- Даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 14.12.2018, 29.01.2018, 20.07.2018 за участю потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , з фототаблицями.

В ході проведення яких потерпілий та свідок впізнали по формі обличчя, носу, губам, підборіддю та бровам ОСОБА_11 , як особу, яка 12.05.2017 відкрито заволоділа майном потерпілого із застосуванням насилля.

Потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_12 впізнали по віку, зросту, тіло будові, рисам обличчя, формі: губ, носа, підборіддя, брів ОСОБА_13 , як особу, яка 12.05.2017 близько 03 години, відкрито заволоділа майном потерпілого із застосуванням насилля. ( а.с. 82-92, 140-142, 163- 166 т.1).

- Заявою ОСОБА_9 від 12.05.2017, в якій він прохає поліцію прийняти міри до раніше невідомих йому двох чоловік, які близько 03 години 12.05.2017 по вул.Валентинівської, біля б.38-б, в м. Харкові, напроти магазину «Посад», напали на нього, спричинили йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділи його майном. ( а.с. 134 т.1).

-Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_11 , його захисника ОСОБА_6 , спеціаліста та двох понятих, з диском з відеозапису, які були предметом дослідження у суді. В ході проведення якого ОСОБА_11 зазначив де він перебував 12.05.2017, та підтвердив покази, які надав суду. (а.с. 188- 191 т.1).

- Даними протоколів проведення слідчого експериментів від 12.12.2018, 19.07.2018 за участю ОСОБА_9 , експерта ОСОБА_14 , двох понятих з фототаблицями, в ході проведення яких потерпілий показав місце, зазначив час, та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, та відкритого заволодіння його майном. (а.с. 73-81, 157-162 т.1).

- висновками судово медичних експертиз за № 1547-С/17 від 22.05.2017 та за № 09/1869-С/2018 від 13.12.2018, відповідно до яких, у ОСОБА_9 мають місце: садна на голові, обличчі та праві нозі, синець на обличчі. Ці пошкодження виникли від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразилися, та могли бути отримані в строк за 6-8 днів до проведення експертизи (18.05.2017).

По ступеню тяжкості ці пошкодження викликали незначні скороминущі, наслідки, тривалість котрий не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п.2.3.2. «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 №6 Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Показання ОСОБА_9 , на які він посилається під час проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. (а.с. 136, 169-170 т.1).

- Висновками судово-товарознавчої експертизи за № 115 від 21.02.2018, згідно до яких, вартість викраденого майна станом на момент скоєння злочину з урахуванням зносу складає 2630 гривень. (а.с. 155, 156 т.1).

- Даними протоколу огляду місця події від 29.01.2018 за участю ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_10 показує та видає в розібраному стані мобільний телефон «Lenovo». (а.с. 137-139 т.1).

- Даними протоколу огляду речей від 29.01.2018 з фототаблицею, а саме: мобільний телефон ««Lenovo S820», який було вилучено у ОСОБА_10 (а.с. 145,146 т.1).

- Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 29.01.2018 за участю ОСОБА_9 , в ході проведення якого потерпілий впізнав телефон «Lenovo S820», який було вилучено у ОСОБА_10 (а.с. 149-151 т.1).

- Даними постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.01.2018, та квитанцією від 23.02.2018 про отримання на зберігання, а саме: мобільного телефона «Lenovo S820». (а.с. 147-148 т.1).

Стосовно зазначеної позиції обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисників, щодо непричетності обвинувачених до скоєння ними злочину стосовно потерпілого ОСОБА_9 12.05.2017, а саме, що вони тільки були очевидцями подій, та не змозі вказати, хто саме спричинив потерпілому тілесні ушкодження, а також відкрито заволодів його майном, яке потім було придбано ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , суд знаходить ці ствердження безпідставними, оскільки суду не надано доказів цих стверджень стороною захисту.

Така позиція обвинувачених та захисту не знайшла свого підтвердження у суді, оскільки спростовується як матеріалами справи, а саме висновками судово-медичних експертиз, висновки однієї з якої були наведені з урахуванням даних проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 та експерта. Крім цього, позиції обвинувачених спростовується показами потерпілого, свідка, які у суді опізнали обвинувачених, як осіб які скоїли злочинні дії стосовно потерпілого 12.05.2017, а саме відкрито заволоділи, належним йому майном з застосуванням до останнього насилля. Потерпілий та свідок надавали послідовні свідчення, котрі не змінювали в ході судового розгляду справи. Тому у суду відсутні підстави ставити данні свідчення під сумнів. Більш того ці свідчення в повному обсязі відповідають письмовим доказам, які досліджені у суді, а саме протоколів впізнання осіб за участю потерпілого ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_12 , в ході проведення яких останні впізнали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як осіб, які скоїли злочин стосовно потерпілого, події якого мали місце 12.05.2017.

Більш того, суд бере до уваги і ті обставини, що в ході досудового розслідування, саме у ОСОБА_10 був вилучений мобільний телефон марки «Lenovo S820», який був відкрито викрадений у потерпілого 12.05.2017, та який відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 29.01.2018 впізнав потерпілий ОСОБА_9 .

В свою чергу, ОСОБА_10 підтвердив той факт, що саме цей телефон він придбав у ОСОБА_11 , про що останній не заперечував.

Суд вважає за необхідним навести, що судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

На підставі аналізу матеріалів справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до скоєння інкримінованого їм злочину, події якого мали місце 12.05.2017, а невизнання своєї провини, пояснюється їх намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному до себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 в п.43 ЄСПЛ підкреслив:» Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого їм злочину, та кваліфікує дії кожного обвинуваченого за ч. 2 ст.186 КК України, оскільки вони скоїли відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, та фактичне місце мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за останнім місцем праці характеризується задовільно.

Обвинувачений ОСОБА_11 раніше судимий, в тому числі за скоєння тяжких корисливих злочинів, вчинив злочин в період строку умовно-дострокового звільнення, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. За час тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризується незадовільно, має стягнення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченим, судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених. Згідно зі ст. 66 КК України - щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного.

Даних про належну оцінку своїх противоправних дій обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у матеріалах справи не має, у суді останні не довели таких даних

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до вимог ст..67 КК України, судом не визнано.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання за ч. 2 ст.186 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані їх дії, оскільки виправлення обвинувачених неможливо без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_11 не відбуту частину покарання, призначеного 21.10.2014 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у виді позбавлення волі строком один рік.

Враховуючи дані про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , час тримання його під вартою, починаючи з моменту фактичного затримання, тобто з 18.12.2018.

Суд вважає доцільним міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_11 залишити до набрання вироку чинності у вигляді тримання під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Суд вважає доцільним міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 залишити до набрання вироку чинності у вигляді домашнього арешту.

Строк відбування призначеного судом покарання ОСОБА_10 , обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 до набрання законної сили вироком, залишити без змін у вигляді домашнього арешту.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

ОСОБА_11 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком у виді позбавлення волі частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_11 21.10.2014 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.125, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.353, ч.3 ст.357, ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, призначивши остаточне покарання ОСОБА_11 за сукупністю вироків у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_11 , час попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання - 18.12.2018.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 18.12.2018 з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_11 залишити раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський Слідчий ізолятор».

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 09.02.2018, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Lenovo S820», який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Московського ВП ГУНП в Харківській області повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_11 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1