Справа № 149/2308/18
Провадження №1-кп/149/11/19
Номер рядка звіту 19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

16.07.2019 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000360 від 21.07.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не є депутатом, раніше неодноразово судимого, останній раз 22.07.2010 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до п"яти років позбавлення волі, 23.10.2014 року звільнений із Стрижавської ВК у Вінницькій області у зв"язку із закінченням строку відбування покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_4 , який раніше судимий за ч.3 ст. 185 КК України, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України при наступних обставинах. 21.07.2018 року приблизно о 03.30 годин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля приміщення нічного клубу «Малібу», розташованому у м. Хмільнику по площі Перемоги, 3, підійшов до громадянина ОСОБА_6 , який перебував поруч із вказаним приміщенням. У цей час у ОСОБА_4 у ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 винник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 розпочав бійку з ОСОБА_6 , під час якої завдав останньому декілька ударів кулаками рук та тулуба, внаслідок чого ОСОБА_6 упав на землю, чим заподіяв останньому відповідно до довідки комунальної установи «Хмільницька ЦРЛ» тілесні ушкодження у вигляді гематоми лобової частини з права та гематоми на спині. В ході спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 помітив у правій кишені брюк ОСОБА_6 мобільний телефон і в цей час у нього виник злочинний умисел , спрямований на його викрадення. У подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, повторно, діючи умисно та цілеспрямовано, в цілях власної наживи та з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, дістав із правої кишені брюк ОСОБА_6 , який під час бійки лежав на землі, бувший у користуванні мобільний телефон «IPhone 5S 16 GB» сірого кольору, із сенсорним екраном чорного кольору, із внутрішньою пам`яттю 16 GB, НОМЕР_1 , який перебував у справному стані та в якому знаходилась сім-карта оператора стільникового зв`язку ТОВ «лайфсел» за номером НОМЕР_2 , яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності та грошові кошти у сумі 400 грн.. Після чого, разом із викраденим майном почав рухатись у напрямку супермаркету «Сільпо». Помітивши вищевказані дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вимагав у ОСОБА_4 зупинитись та повернути викрадений телефон та грошові кошти. У свою чергу, ОСОБА_4 , розуміючи, що він викритий і його дії оцінюються власником майна ОСОБА_6 , як викрадення, повідомив, що мобільний телефон та грошові кошти не поверне і не маючи наміру повертати потерпілому викрадене майно, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжив свої протиправні дії щодо відкритого викрадення чужого майна, саме із викраденим мобільним телефоном та грошовими коштами у сумі 400 грн. , ігноруючи вимоги потерпілого щодо повернення майна, продовжив рухатись у напрямку супермаркету «Сільпо», що у м. Хмільнику по проспекту Свободи, 3 та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №557 від 10.08.2018 року вартість мобільного телефону «IPhone 5S 16 GB» становить 3315,00 грн. Таким чином, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3715,0 грн.

Дії ОСОБА_4 , органами досудового слідства кваліфікуються як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є грабіж, вчинений повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України не визнав та надав суду наступні покази. 20.07.2018 року в с. Уладівка Хмільницького району він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та вони вирішили їхати до міста Хмільник. 21.07.2018 року біля 01.00 години вони приїхали до нічного клубу «Малібу», що в м. Хмільнику, де його друзі вживали спиртні напої, однак він з ними не вживав та вийшов з приміщення. В цей час до нього підійшов незнайомий йому хлопець з яким у нього виник конфлікт та між ними розпочалась бійка. Припинивши її, вони присіли на лавку та почали розмовляти. В цей час до них підійшов невідомий йому хлопець, як потім йому стало відомо ОСОБА_6 , та почав наносити йому удари палкою, яку приніс з собою. Між ними виникла бійка в ході якої він також наносив удари потерпілому. Їх розборонили люди які виходили з кафе на вулицю. Після того, як бійка між ними припинилась, ОСОБА_6 почав говорити, що він втратив телефон, який шукали всі хто був присутній на вулиці біля нічного клубу. Втрачений телефон він знайшов біля лавки на землі, про що повідомив потерпілого. Також сказав, що віддає йому телефон, але щоб потерпілий повідомив за що він почав його бити. ОСОБА_6 відмовився від отримання телефону та сказав, що з ним завтра поговорять інші люди, повернувся та пішов до приміщення клубу. Не маючи можливості повернути телефон, оскільки його власник знаходився в приміщенні клубу де було багато народу, та маючи бажання вияснити у потерпілого причини нанесення йому тілесних ушкоджень, він вирішив забрати телефон та дочекатись дзвінка власника, щоб при зустрічі з останнім його віддати. В цей час його знайомі збирались додому та він поїхав з ними. Приїхавши на заправку «ОККО», що на виїзді з Хмільника, йому хтось із друзів запропонував повернутись до нічного клубу «Малібу», де залишити телефон, однак, оскільки була пізня пора та він мав намір швидше приїхати додому, сказав, що телефон викинув. По дорозі додому він посварився зі своїми знайомими та, вийшовши з автомобіля, пішов додому пішки. Прийшовши додому, він побачив, що телефон перебуває в режимі польоту, а тому, чекаючи дзвінка власника, здійснив заміну сім-карти ОСОБА_6 , переставивши її у свій телефон, який поставив на зарядку та ліг спати. На наступний день, проснувшись, він побачив що на телефон ніхто не телефонував, тому вирішив завезти його до поліції в м. Хмільник та знову здійснив заміну сім-картки на свою. Однак, перед поїздкою до м. Хмільника, пішов до магазину, куди його відправила мачуха, а повертаючись його близько 14.00 години зустріли працівники поліції, які запитали чи він ОСОБА_12 та чи у нього телефон ОСОБА_6 на що він їм відповів, що так та добровільно його видав. Працівники поліції повезли його до лікарні, а потім до відділку, де близько 19.00 години склали протокол про затримання, після складення якого позвали двох молодих людей, яким показали телефон, а тоді останні підписали процесуальний документ. Знаючи, що знайдений телефон з сім-картою перебував у нього та в автомобілі працівників поліції він майно добровільно видав, тому не звертав уваги на зміст протоколу, де зазначено, що речі у нього вилучались саме працівниками поліції. Вказує на те, що наміру розпорядитись знайденим майном чи збагатитись за його рахунок у нього не було.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що влітку 2018 року він разом з своїм товаришем ОСОБА_13 , перебували біля нічного клубу «Малібу», де на лавці розпивали пиво та спілкувались із знайомими дівчатами. Коли останні від них відійшли, то в цей час до них підійшли незнайомі хлопці, серед яких був ОСОБА_4 , та почали до них чіплятись, а в подальшому наносити тілесні ушкодження. ОСОБА_6 знайшов палку та почав захищатись від нападників. Люди, які вийшли з «Малібу» розігнали хлопців, які відразу сіли в автомобіль та поїхали. Коли йому наносили тілесні ушкодження, то він відчув як ОСОБА_4 витягнув у нього з кишені телефон, а потім сказав, що телефон йому не поверне. Також з кишені у нього зникли 400 гривень та навушники. Після цього, він намагався зателефонувати на свій телефон, однак він був вимкнутий.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що влітку 2018 року він разом з ОСОБА_6 пішли прогулятись. По дорозі до нічного клубу «Малібу» купили пива та, сівши на лавці біля клубу, пили пиво. До них підійшли дві дівчини з якими вони спілкувались. Коли дівчата від них відійшли, то підійшов ОСОБА_4 з хлопцями та почали до них чіплятись та наносити тілесні ушкодження. ОСОБА_6 , піднявшись з землі, знайшов штахетину якою відбивався від хлопців. Хтось вийшов з нічного клубу та розігнав нападників, які сіли до автомобіля та поїхали. Він чув як ОСОБА_14 кричав ОСОБА_6 , що забрав його телефон та не поверне його. Як забирав ОСОБА_4 телефон він не бачив, знає зі слів ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що влітку 2018 року, точної дати не пам`ятає, вона разом зі своєю подругою ОСОБА_16 перебували біля нічного клубу «Малібу», що в м. Хмільнику. Вона бачила, як ОСОБА_4 стояв з якимось хлопцем. Пізніше до них підійшов ОСОБА_6 , який тримав в руках палку та між ними виникла бійка. Вона, її подруга та інша молодь, яка стояла на вулиці почали їх розбороняти. Коли бійка закінчилась, то потерпілий сказав, що втратив телефон, який всі шукали. Телефон знайшов ОСОБА_4 , про що повідомив потерпілого, а також сказав, що віддасть телефон, лише щоб останній йому повідомив чого розпочав бійку. Однак, потерпілий, відмовився забрати телефон, сказавши, що завтра з ним будуть говорити інші люди та повернувся до приміщення нічного клубу. Про те, що в потерпілого викрадено кошти чи інші речі він не повідомляв, як і про викрадений телефон.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що влітку 2018 року вона з ОСОБА_15 перебували біля нічного клубу «Малібу» та бачила, як ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та почав махати палкою. А потім між ними розпочалась бійка, яку вона разом з іншими розбороняла. Після бійки потерпілий повідомив, що втратив телефон. Тоді до нього підійшов ОСОБА_4 та сказав, що знайшов телефон та поверне його, однак, щоб ОСОБА_6 повідомив за що його бив. ОСОБА_6 телефон не взяв та пішов до клубу і не повернувся. Розмови про викрадені кошти не було. Крім того зазначила, що ОСОБА_13 після бійки, в той час коли шукали телефон, лежав біля лавки без свідомості та вона його приводила до свідомості, а тому не міг бачити чи чути, що відбувалось після бійки.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що в липні 2018 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 приїхали до м. Хмільник в нічний клуб «Малібу» відпочити. Вийшовши на вулицю, перед від`їздом додому вона побачила ОСОБА_6 , який будучи агресивно налаштованим, почав чіплятися до обвинуваченого, внаслідок чого між ними виникла бійка. Вона спільно з іншими почали їх розбороняти. Тоді ОСОБА_6 кудись відійшов, а коли повернувся у нього в руках була палка, якою він почав наносити удари обвинуваченому. Між хлопцями знову зав`язалась бійка, а коли вони припинили битися, то вона з чоловіком та ОСОБА_10 сіли в автомобіль ОСОБА_11 . Біля магазину «Сільпо» до них в автомобіль підсіли ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Виїжджаючи з м. Хмільника, вони заїхали на заправку «ОККО», де ОСОБА_4 показав телефон. ЇЇ чоловік запропонував повернутись до «Малібу» та повернути його, однак ОСОБА_4 відмовився повертатись, сказавши, що його ОСОБА_6 образив, а в подальшому, вийшовши із-за вугла заправки сказав, що оскільки телефон йому не потрібен, тому він його викинув. Тоді вони всі сіли до машини та поїхали додому, а оскільки в дорозі між нею та ОСОБА_4 виникла суперечка, то останній по дорозі вийшов з машини та кудись пішов.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що в липні 2018 року ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та він на його автомобілі поїхали відпочити до нічного клубу «Малібу», що в м. Хмільнику. Всі крім нього перебували в приміщенні клубу, а він, випивши соку, повернувся до автомобіля, де чекав пасажирів. Обставини бійки йому не відомі. Коли всі повернулись до автомобіля, то поїхали додому, заїхавши на заправку "ОККО". В машині всі обговорювали бійку, однак обставин не пам`ятає. Чи йшла мова за телефон також не пам"ятає.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що в літку 2018 року він з своєю дружиною ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 поїхали до м. Хмільник в нічний клуб «Малібу». Перебуваючи на вулиці біля клубу між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 виникла сутичка, яка переросла у бійку. Однак, пізніше хлопці заспокоїлись та почали розмовляти між собою В цей час до них підійшов хлопець, у руках якого була штахетина, якою він почав наносити удари обвинуваченому. Присутні на вулиці почали їх розбороняти, а потім вони сіли в машину до ОСОБА_11 та поїхали додому. По дорозі заїхали на заправку «ОККО», де ОСОБА_4 показав йому телефон, сказавши, що його знайшов. Тоді він запропонував ОСОБА_4 повернутись до клубу та повернути телефон, однак він сказав, що його поверне, оскільки він йому не потрібен, однак коли потерпілий з ним зв`яжеться та пішов за будівлю заправки, а коли повернувся, то сказав, що телефон викинув. Вони сіли в машину та поїхали далі, однак по дорозі ОСОБА_4 вийшов з машини.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що влітку 2018 року біля 3.00 год. ночі сидів в автомобілі біля нічного клубу «Малібу». Бачив, що біля клубу була якась сутичка між групою осіб. Потім ОСОБА_6 відійшов в сторону магазину «Сільпо», а коли повернувся, то в руках у нього була палка. В цей час він поїхав до міста, а коли повернувся, то бійка скінчилась. Будь-яких розмов про викрадені речі не чув.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що влітку 2018 року він разом із знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 поїхав до нічного клубу «Малібу». Вийшовши на вулицю він бачив, як ОСОБА_4 розмовляв з невідомим йому хлопцем, а потім між ними виникла сутичка, яку почали розбороняти присутні там люди, в яку він вирішив не вмішуватись, а оскільки був ображений на ОСОБА_19 , тому вирішив іти додому, однак його по дорозі автомобілем зустрів ОСОБА_11 та він разом з іншими поїхав додому.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що в липні 2018 року вона працювала в кав`ярні «Монте Крісто», яка розташована біля нічного клубу «Малібу» в місті Хмільник. Обвинуваченого вона не пам`ятає, оскільки було багато відвідувачів. Вона бачила біля нічного клубу велике скупчення людей, однак, що там відбувалось не знає. З розмов відвідувачів чула, що хтось втратив телефон.

Стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 надано ряд доказів, а саме:

Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 21.07.2018 року за заявою ОСОБА_6 внесено відомості про вчинення злочину за ч.2 ст. 186 КК України, а саме 21.07.2018 року близько 03.30 год. , невстановлена група осіб, перебуваючи поряд з нічним клубом «Малібу», що розташований в м. Хмільнику по площі Перемоги, 3, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , нанесли останньому тілесні ушкодження, а також відкрито заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами в сумі 400 грн. (Т.1 а.с.62, 212)

Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.07.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_6 просить прийняти міри до невідомих осіб , які 21.07.2018 року, перебуваючи поряд з клубом «Малібу», спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи телефоном та коштами в сумі 400 грн, які знаходились в правій кишені штанів (Т.1 а.с.113)

Довідку від 21.07.2018 року, видану Хмільницькою центральною районною лікарнею про те, що на момент огляду у ОСОБА_6 виявлено гематому лобової частини справа, гематому спини більшість зліва та частково справа (Т.1 а.с.214)

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2018 року , згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, яка нанесла йому та ОСОБА_13 тілесні ушкодження, яка зображена на фотознімку №2, на якому зображений ОСОБА_4 (Т.1 а.с.217-219)

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження, яка зображена на фотознімку №3, на якому зображений ОСОБА_4 (Т.1 а.с. 220-222)

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнала особу, яка нанесла ОСОБА_6 та ОСОБА_13 тілесні ушкодження, яка зображена на фотознімку №4, на якому зображений ОСОБА_4 (Т.1 а.с.223-225)

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.07.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон «IPhone 5S 16 GB» сірого кольору, із сенсорним екраном чорного кольору з незначним пошкодженням екрану та сім-картку оператора мобільного зв`язку «лайфсел», яка лежала в кишені окремо від телефону (Т.1 а.с.226-230)

Постанову про приєднання до кримінального провадження речових доказів, відповідно до якої мобільний телефон «IPhone 5S 16 GB» сірого кольору та сім-карту оператора мобільного зв`язку з № НОМЕР_2 визнано речовими доказами (Т.1 а.с.231)

Вимогу про судимість, відповідно до якої ОСОБА_4 неодноразово судимий (Т.1 а.с. 64-66, 234-238)

Копію вироку Хмільницького міськрайонного суду від 22.07.2010 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 70 ч.4 КК України, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі (Т.1 а.с.67-68, 239-240)

Довідку-характеристику, відповідно до якої ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання та довідку про склад сім`ї (Т.1 а.с.69, 241)

Дослідивши під час судового розгляду усі без виключення надані сторонами докази, оцінюючи їх відповідно до положень ст.94 КПК України кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України недоведеним належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, виходячи з таких мотивів.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Аналізуючи склад злочину передбаченого ст. 186 КК України - грабіж, суд приходить до наступного.

Грабіж з об`єктивної сторони характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, тобто у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Викрадення дії (активна поведінка), що полягають у незаконному, безоплатному вилученні чужого майна поза волею власника.

З суб`єктивної сторони грабіж характеризується умисною формою вини у вигляді прямого умислу на незаконне заволодіння чужим майном. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони грабежу є корисливий мотив, тобто спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета незаконно збагатитись самому чи збагатити таким чином третіх осіб.

Так, органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні у ОСОБА_6 телефону та грошових коштів у сумі 400 грн., при цьому в основу обвинувачення покладаючи покази потерпілого та його товариша свідка ОСОБА_13 . Проте, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 бід час бійки з ОСОБА_4 телефон саме втратив, про що повідомив присутніх. ОСОБА_4 , в свою чергу, після повідомлення про втрату телефону, почав його шукати та знайшов на землі біля лавки про що повідомив власника майна та це бачили свідки. Суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений, маючи реальну можливість приховати знахідку, повідомив про неї власника. В подальшому ОСОБА_4 намагався повернути телефон потерпілому, проте останній відмовився його отримувати. Будь-яких дій, які б свідчили про вчинення ОСОБА_4 перешкод власнику для отримання свого майна, судом не встановлено. Саме про такий розвиток подій повідомили в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Крім того, вказане частково підтверджується показами свідка ОСОБА_20 , яка зазначила, що мова між людьми біля нічного клубу «Малібу» йшла лише саме про втрачений телефон.

Покази потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_13 , які є товаришами, повністю спростовуються показами вищезазначених свідків. Більш того, як зазначила свідок ОСОБА_16 , ОСОБА_13 не міг чути та бачити обставини злочину так як був непритомний. Та й сам свідок зазначає, що не був очевидцем того, як ОСОБА_4 викрав телефон у ОСОБА_6 , а лише чув про це від потерпілого.

Іншим допитаним свідкам про обставини вибуття майна з володіння власника нічого не відомо.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено, які кримінально-карані дії вчинялись ОСОБА_4 для того щоб заволодіти телефоном, який, як вважає суд, опинився у ОСОБА_4 випадково, оскільки саме останній його знайшов. Тобто, стороною обвинувачення не надано доказів вчинення обвинуваченим дій, які передбачені об`єктивною стороною даного виду злочину, що спрямовані на незаконне заволодіння майном потерпілого.

Крім того, не спростовано стороною обвинувачення покази ОСОБА_4 щодо його бажання в подальшому повернути телефон потерпілому. Для чого, чекаючи телефонного дзвінка від потерпілого, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість позбутися сім-картки з номером телефону потерпілого, не зробив цього, а натомість поставив сім-карту потерпілого у свій телефон.

Про відсутність умислу на привласнення чужого майна свідчить і добровільна видача обвинуваченим працівникам поліції телефону, хоча знову ж таки, він мав реальну можливість його приховати або ж повідомити, що позбувся його. При цьому, стороною обвинувачення не усунено протиріч між показами обвинуваченого та змістом протоколу затримання особи в частині добровільної видачі телефону та сім-карти, а тому доказ судом трактується на користь ОСОБА_4 .

Беручи до уваги викладене, стороною обвинувачення не доведено наявність у ОСОБА_4 умислу на заволодіння телефоном, а лише можливість розпоряджатися знайденим майном не тягне за собою кримінальної відповідальності.

Надані стороною обвинувачення інші письмові докази, як кожен окремо так і в своїй сукупності, не доводять вчинення обвинуваченою особою злочину.

Так, в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, потерпілий вказує саме на групу осіб, яка спричинила йому тілесні ушкодження, заволоділа його телефоном та грошовими коштами. Відповідно до протоколів про впізнання особи за фотознімками, ОСОБА_4 впізнали як особу, яка лише нанесла тілесні ушкодження потерпілому та свідку ОСОБА_13 та жодним чином не зазначається про заволодіння ним телефоном з сім-картою та коштами.

Лише тільки кримінальне минуле ОСОБА_4 не свідчить про вчинення ним злочину.

Крім того, стороною обвинувачення, а також потерпілим не надано доказів наявності у останнього коштів в сумі 400 грн., які як зазначає останній у нього з кишені вилучив ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року в справі «Кобець проти України» визначено, що доведення «поза розумним сумнівом» має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.

Положеннями ст.84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Кожен доказ, яким суд обґрунтовує своє рішення, має бути належним та допустимим.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Зважаючи на усе раніше викладене, суд вважає висунуте обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України таким, що не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза межами розумного сумніву, а тому відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України, суд вважає за необхідне ухвалити за цим обвинуваченням виправдувальний вирок у звязку із недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Речові докази, а саме мобільний телефон «IPhone 5S» сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою ТОВ "лайфсел" з № НОМЕР_2 у відповідності до вимог ст. 100 КПК України слід повернути власнику.

Витрати на проведення експертизи в сумі 572,0 грн. залишити на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 337, 349, 368, 371, 373 - 376, 392 - 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати невинуватим та виправдати за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Речові докази, а саме мобільний телефон «IPhone 5S» сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою ТОВ "лайфсел" з № НОМЕР_2 - повернути власнику.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 572,00 грн. звернути за рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1