ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника неповнолітніх потерпілих - ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новояврівка Олександрійського району Донецької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 у період часу, а саме, з 3 лютого 2012 року до 1 березня 2019 року злісно ухилився від виконання рішення Барського районного суду Вінницької області від 5 квітня 2012 року, яке набрало законної сили 16 квітня 2012 року, оскільки протягом зазначеного періоду не сплачував присудженні судовим рішенням кошти на користь ОСОБА_7 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно на обох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 3 лютого 2012 року і до досягнення дітьми повноліття, внаслідок чого у обвинуваченого виникла заборгованість у сумі 107509 гривень 55 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив, що йому відомо про судове рішення, яким йому було присуджено до сплати аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5 , ОСОБА_5 . Протягом останніх років він працював на сезонних роботах, мав тимчасові заробітки або перебував на обліку в Барському районному центрі зайнятості. Присуджені рішенням суду аліменти не сплачував, зароблені кошти витрачав на власні потреби. У 2013 році працював офіційно, але аліменти також не сплачував. Був попереджений з боку державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про необхідність виконання свого обов`язку по аліментним зобов`язанням та можливості кримінальної відповідальності у разі їх не виконання. Просив не призначати йому покарання у виді громадських робіт, оскільки це буде перешкоджати йому працевлаштуватися.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що батько ОСОБА_4 його вихованням не займався, аліменти на його утримання та на утримання сестри не сплачував, не вітав з днем народженням, йому відомо, що батько мав можливість сплачувати аліменти, однак ухилявся від покладеного на нього рішенням суду обов`язку. Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.
В судовому засіданні законний представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_4 не сплачує аліменти на утримання їх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , не забезпечує їх харчуванням, медикаментами, одягом та іншими необхідними речами, не вітав на дні народження, участі у вихованні дітей не бере, на її пропозицію придбати сину ОСОБА_5 костюм на випускний вечір не погодився, самостійно улагодити конфлікт не намагався. Просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.
В судовому засіданні представник служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_8 повідомила, що при допиті неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 тиск на них з будь-якої сторони не чинився. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому суд, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визначився обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілих, їх законного представника та дослідженням письмових доказів.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім показань обвинуваченого, суд бере до уваги наступні докази:
- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 6 лютого 2019 року, де зазначено, що ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_4 , який є батьком їх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Барського районного суду Вінницької області аліментів на її користь на утримання дітей (а.к.п. 125);
- рішення Барського районного суду Вінницької області від 5 квітня 2012 року, відповідно до якого з ОСОБА_4 присуджено до стягнення на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно на обох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 3 лютого 2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.к.п. 126);
- розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 32387134, видано Барським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 4 березня 2019 року № 1802, відповідно до якого станом на 1 березня 2019 року заборгованість ОСОБА_4 по несплаті аліментів становить 107509 гривень 55 копійок (а.к.п. 127-128).
Вказані вище докази суд бере до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону і вважає їх допустимими.
Суд ураховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 24 липня 2018 року викладений у справі № 221/2222/16-к, у якій зазначено, що під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державному виконавцю, приватному виконавцю тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що складається із сум виплат за три місяці відповідних платежів. Обвинувачений ОСОБА_4 є рідним батьком потерпілого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , видано 15 квітня 2002 року виконкомом Матейківської сільської ради Барського району Вінницької області, та потерпілої ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , видано 18 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області (а.к.п. 23-24).

Встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_4 за період з 3 лютого 2012 року до 1 березня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 107509 гривень 55 копійок внаслідок несплати аліментів, присуджених рішенням Барського районного суду Вінницької області від 5 квітня 2012 року на користь ОСОБА_7 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно на обох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У даному випадку ухилення від сплати аліментів є злісним, оскільки ухилення обвинуваченим ОСОБА_4 від їх сплати є тривалим, останній ухилився від сплати аліментів після попередження з боку державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливості кримінальної відповідальності, не реагував на неодноразові звернення з цього приводу потерпілих та їх матері, яка є їх законним представником у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України - як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, яке класифікується як кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ (а.к.п. 129), згідно даних довідки-характеристики Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області від 4 березня 2019 року № 02-11/66 ОСОБА_4 характеризується посередньо (а.к.п. 131), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства "Барська центральна районна лікарня" Барської районної ради (а.к.п. 130), задовільний стан здоров`я, про що останній повідомив суду, на обліку як безробітний в центрі зайнятості не перебуває, доходи від тимчасових заробітків не декларує та про суми доходів від тимчасових заробітків державного виконавця не повідомляє.
Крім того, суд бере до уваги висновок досудової доповіді від 11 червня 2019 року, яка складена Барським районним сектором філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , де зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, та середньому рівні небезпеки для суспільства орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності; проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ст. 76 КК України (а.к.п. 67-68).
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.
На підставі статей 65-67 КК України, керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, частинами 1, 2 ст. 371, ст. 374, частинами 1, 3, 6, 7 ст. 376, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя