29.07.2019
№ 642/4428/19
№ 1кс/642/2862/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув клопотання про заміну запобіжного заходу стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, громадянина України, працюючого на посаді начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, державного службовця 6-го рангу в межах категорії «Б», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП України в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування №0001576 від 26.06.2019 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
Слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .
Як зазначно у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , відповідно наказу начальника Головного територіального управління юстиції в Харківській області № 1137-К від 03.07.2017 призначений на посаду начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі за текстом - Відділ) зі збереженням6 рангу державного службовця в межах категорії «Б» і керував вказаним відділом, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, б. 58.
Згідно з посадовою інструкцією, затвердженої 03.07.2017 начальником Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на ОСОБА_6 , як на начальника Відділу, окрім іншого, покладено наступні обов`язки:
- очолює відділ, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу відділу, представляє Відділ у взаємовідносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями;
- забезпечує виконання Відділом Конституції та Законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту державної виконавчої служби, наказів Головного територіального управління юстиції у Харківській області,доручень начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області;
- організовує роботу зі службовими документами, здійснює контроль за веденням номенклатурних справ Відділу відповідно до встановленого порядку та вимог законодавства з діловодства;
- забезпечує і контролює дотримання працівниками Відділу виконавчої та трудової дисципліни;організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних із діяльністю відділу, організовує перевірку викладених у них фактів, проводить особистий прийом громадян;
- виконує рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; розподіляє обов`язки між працівниками Відділу, розробляє проекти їх посадових інструкцій;
- розглядає скарги на дії та бездіяльність державних виконавців;здійснює інші повноваження відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про виконавче провадження»; забезпечує контроль за виконанням своїх доручень.
Враховуючи права, обов`язки та повноваження, надані ОСОБА_6 посадовою інструкцією, Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 із змінами та доповненнями, Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 із змінами та доповненнями, ОСОБА_6 , як начальник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області,зі збереженням 6 рангу державного службовця в межах категорії «Б», обіймаючи вказану посаду в період часу з 03.07.2017 по 10.04.2018, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, виконуючи такі функції зі спеціальними повноваженнями у відповідності до ч 3 ст. 18 КК України, являвся службовою особою.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 у цивільній справі № 643/2513/17 визнано недійсним договір купівлі продажу від 29.11.2016 реєстровий №3557 за змістом якого ОСОБА_7 продав ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_3 , визнано недійсним іпотечний договір, посвідчений 29.11.2016 реєстровий № 3561 за змістом якого ОСОБА_8 передала ОСОБА_9 в іпотеку квартиру АДРЕСА_3 , визнано квартиру, загальною площею 127,7 кв.м. АДРЕСА_3 за територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради і витребувано квартиру, загальною площею 127,7 кв.м. АДРЕСА_3 з володіння ОСОБА_8 на користь територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 06.01.2017 у справі № 643/54/17 та ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2017 у цивільній справі № 643/2513/17- накладено арешти на квартиру АДРЕСА_3 , які внесені 24.03.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
В подальшому 25.04.2018 територіальної громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради набуто право власності на квартиру АДРЕСА_3 , про що відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Так, начальник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_6 , будучі службовою особою,всупереч вимогам, встановленим абз. 2 ст. 19 Конституції України , ст.ст. 2,18,48,50,74 Закону України «Про виконавче провадження»№1404-VIII від 02.06.2016 , ч.2 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» »№1403-VIII від 02.06.2016 , ч. 1 ст. 17 , ч. 3 ст. 33, ч. 2 ст. 47 Закону України «Про іпотеку» »№ 898-1V від 05.06.2003, розділом 11,Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 , будучи уповноваженим на виконання функцій держави щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, у тому числі реалізації арештованого майна відповідно до Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження»№1404-VIII від 02.06.2016,під час виконання своїх службових повноважень,щодо реалізації арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 , в результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків, діючи всупереч інтересам служби, маючи реальну можливість належним чином виконати покладені на нього службові обов`язки,тобто маючи можливість діяти так, як того вимагають Закон та інтереси служби, здійснив реалізацію вказаного майна, що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.
На виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в період часу з 12.02.2018р. по 08.08.2018р. перебувало виконавче провадження № 55785442 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року та виконавчого листа № 639/5701/17 від 11.01.2018р., виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 заборгованості у сумі 588 121,52 грн. за договором позики. При цьому у вказаному рішенні суду та виконавчому листі посилання на звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 , як на предмет іпотеки відсутні.
Здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 55785442 Автоматизованою Системою Виконавчого Поділу 12.02.2018р. доручено головному державному виконавцю Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_10 , яка будучи достовірно обізнаною про наявність обтяжень на вказане майно, яке міститься в державних базах даних та реєстрах, внесених відповідно до ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 06.01.2017 у справі № 643/54/17 та відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2017р. у цивільній справі № 643/2513/17- про накладення арештів на квартиру АДРЕСА_3 , до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 04.03.2018р. винесла постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та 06.03.2018р. наклала арешт на вказану квартиру та здійснила її опис, а 10.04.2018р. підготувала заявку на реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_3 через ДП «СЕТАМ», шляхом проведення електронних торгів, як предмета іпотеки, яка на той час предметом іпотеки не була.
Начальник Відділу ОСОБА_6 , 10.04.2018р. у невстановлений в ході розслідування час, знаходячись в приміщенні виконавчої служби, розташованому по АДРЕСА_4 , усвідомлюючи факт порушення вимог абз. 2 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»№1404-VIIIвід 02.06.2016р., де вказано, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом, та порушення вимог п. 4 Розділу 11 «Порядку реалізації арештованого майна»,затвердженого наказом міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, де вказано, що після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів зобов`язаний перевірити ці документи на відповідність вимогам законодавства, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна не можлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна, не переконався щодо законності дій головного державного виконавця ОСОБА_10 по виконавчому провадженню № 55785442 та відсутності арештів суду на вказану квартиру, самоусунувся від покладених на нього обов`язків ,що потягло до реалізації об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , як предмета іпотеки, яка насправді такою не являлася, попри перебування вказаної квартири під арештом суду, маючи реальну можливість виконати покладені на нього службові обов`язки належним чином, тобто маючи можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, внаслідок чого, відповідно висновків почеркознавчої експертизи № 10/104се-19 від 11.04.2019 року, начальник відділу ОСОБА_6 підписав особисто заявку на реалізацію арештованого майна від 10.04.2018р. № 18149, де в графі 6 та 7 заявки зазначив, що квартира є предметом іпотеки, що не відповідає дійсності, а в графі 10 (відомості про обтяження майна згідно з витягом або інформаційної довідки) не відобразив наявні за вказаним майном арешти суду відповідно до ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 06.01.2017р. у справі № 643/54/17 та відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2017 у цивільній справі № 643/2513/17, оскільки до підписаної ним заявки долучив не інформаційну довідку, передбачену ч. 2 Розліду 11 Переліку, про відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек), а інформаційну довідку 120200584 від 11.04.2018р. з критеріями пошуку фізична особа ОСОБА_8 пошук за повним спів падінням, які в витязі не відображають наявні арешти і обтяження на майно.
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби, тобто не відповідно до Закону та умов, що склалися, маючи реальну можливість виконати покладені на нього службові обов`язки належним чином, і маючи можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, що виразилося в незаконному складанні заявки на реалізацію арештованого майна від 10.04.2018р. № 18149, подальшому направленні її для організації електронних торгів до ДП «СЕТАМ» , що призвело до заподіяння тяжких наслідків інтересам потерпілого ОСОБА_11 , який сплативши грошові кошти в сумі 1 064 000,00 грн., за придбання квартири, оформити право власності на вказану квартиру не зміг.
27.06.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.2 ст.367 КК України, у службовій недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 слідчий підтверджує зібраними по кримінальному провадженню доказами: висновком економічної експертизи №8/53СЕ-19 від 15.04.2019, висновком почеркознавчої експертизи №10/104СЕ-19 від 11.04.2019, висновком почеркознавчої експертизи №10/187СЕ-19 від 30.05.2019 року, свідченнями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , посадовою інструкцією ОСОБА_6 , наказом про призначення ОСОБА_6 , заявкою про реалізацію предмета іпотеки з додатками від 10.04.2018, розпорядженнями про перерахування грошових коштів, отриманих від ОСОБА_11 на рахунки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та виконавчої служби, довідками Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в яких наявні арешти на квартиру АДРЕСА_3 .
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 03.07.2019р., ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора; не відлучатись за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 10.07.2019р. він склав протокол роз`яснення підозрюваному обов`язків, вказаних в ухвалі слідчого судді. В цей же день ОСОБА_6 подав клопотання про надання дозволу на виїзд за межі України до Польші. 11 липня 2019р. слідчим дане клопотання було розглянуто і складено постанову про відмову в його задоволенні. Проте, ОСОБА_6 без дозволу слідчого в період з 12.07.2019р. по 14.07.2019р. перебував за межами України. Слідчий зазначає, що така поведінка доводить ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, і свідчить що ОСОБА_6 може переховуватися від В судовому засіданні прокурори та слідчий підтримали дане клопотання.

Слідчий зазначив, що 03.07.2019р. було частково задоволено клопотання та обрано запобіжний захід підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання. 11.07.2019р. ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання про виїзд за територію країни, оскільки не зазначено цілі та мети повістки. Тобто, підозрюваний не отримавши дозволу, здійснив виїзд до Польщі і йому необхідно обрати більш суворий запобіжний захід.

Прокурори просили застосувати домашній арешт в межах строку досудового розслідування по 26.08.2019р.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо заміни запобіжного заходу. Зазначив, що 03.07.2019р. стосовно нього обрано запобіжний захід особисте зобов`язання та покладено обов`язки на два місяця, зокрема не відлучатися з м.Харкова без дозволу слідчого та прокурора. Він ніколи не ховався, не спілкувався зі свідками та потерпілими, а також не може знищити речові докази, які вже зібрані досудовим слідством. 10.07.2019р. він звернувся до слідчого з заявою про дозвіл на виїзд до Польщі, але не отримав будь-якої відповіді і тому 12.07.2019р. з аналогічною заявою звернувся до процесуального керівника. Він не отримав дозволу, але здійснив всі дії для отримання такої згоди. В заяві не було зазначено цілі поїздки. Виїзд був на вихідні дні, в які слідчі дії не проводяться, а квитки він придбав ще до обрання особистого зобов`язання. Відповіді на своє звернення він до цього часу не отримав і вона йому органами слідства не направлялася. Також, зазначив, що підозра у кримінальному провадженні необґрунтована.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.
За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
Отже, слідчий суддя не приймає до уваги посилання ОСОБА_6 на необґрунтованість висунутої йому підозри, як підставу для відмови в задоволенні клопотання, і приходить до висновку про наявність в кримінальному провадження обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно до ч.1 ст.200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
При розгляді клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення); та п.2 (наявність ризику, передбаченогост.177 КПК України) переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Судом встановлено, що після обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язку не відлучатись за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, підозрюваний ОСОБА_6 10.07.2019р. звернувся до слідчого із клопотанням про надання дозволу на виліт до Польщі в період з 12.07.2019р. по 14.07.2014р. без зазначення мети виїзду. Аналогічне клопотання ОСОБА_6 12.07.2019р. подав і до прокуратури. Не отримавши дозволу, ОСОБА_6 самовільно здійснив виліт на два дні з 12.07.2019р. по 14.07.2019р. до Польщі, що підтверджується відомостями, отриманими з прикордонної служби.

Такий вчинок неможливо трактувати як намагання ОСОБА_6 переховуватися від досудового слідства. Разом із цим, даний вчинок є беззаперечним порушенням процесуальних обов`язків, які було покладено на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
За вказаних обставин, слідчий суддя, враховуючи, що злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 не є тяжким, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема, те, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має міцні соціальні зв`язки та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та роботи, беручи до уваги процесуальну поведінку після повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, той факт, що ОСОБА_6 без дозволу слідчого або прокурора на два дні вилітав до Польщі, чим порушив умови обраного запобіжного заходу, вважає що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та замінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період з 23.00год. до 06.00 год. за його місцем мешкання, із покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти заявленим ризикам.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як зазначив прокурор, необхідно визначити на час проведення досудового розслідування тобто до 27 серпня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 179, 183,184, 193,194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити частково.

Замінити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з особистого зобов`язання на домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 , в нічний час з 23.00 год. до 06.00 год. в межах строку досудового розслідування тобто до 27 серпня 2019 року.

Покласти на ОСОБА_6 на строк дії ухвали обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора;

- у період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби не покидати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- не відлучатись за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання;

- здати слідчому на зберігання закордонний паспорт;

- заборонити ОСОБА_6 у будь-якій формі спілкування щодо обставин кримінального провадження з потерпілим ОСОБА_11 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Строк дії ухвали до 27 серпня 2019р.

Зобов`язати слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 передати ухвалу про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання до відповідного відділу національної поліції за місцем реєстрації підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_6 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29.07.2019р.

Слідчий суддя ОСОБА_1