Справа 195/1458/19
У Х В А Л А

іменем Украни

16.09.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заінтересованої особи - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області клопотання слідчого Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна, по кримінальному провадженню №0000331 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженого з повноважним прокурором, у якому просить накласти арешт у виді заборони володіння, користування та розпорядження майном, яке було виявлено та тимчасово вилучено під час проведення огляду від 09.10.2019 року, а саме на: мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 та ключем від запалення.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує тим, що Томаківським відділенням поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000331 від 10.09.2019 року за ознаками скоєного злочину, передбаченого ст. 290 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Проведеними першочерговими слідчими заходами встановлено, що 09.09.2019 року приблизно о 22:55 годині до чергової частини Томаківського відділення поліції надійшло повідомлення від співробітника старшого інспектора з ДНС Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 про те, що під час проведення оперативно-профілактичного відпрацювання на території с-ща Томаківка по вул. Кар`єрній виявлено мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 та реєстраційним номером НОМЕР_2 . Водій зазначеного транспортного засобу ОСОБА_5 , жодних реєстраційних документів на зазначений транспортний засіб не надав, що викликало підозру у поліцейських в дійсності та відповідності ідентифікаційних номерів транспортного засобу. В ході перевірки за даними інформаційної системи «Національна автоматизована інформаційна системи» (далі НАІС) був встановлений факт імовірної заміни ідентифікаційних номерів через встановлену невідповідність записам в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, яке ОСОБА_5 надав поліцейським на мобільному телефоні в вигляді фотознімку.

10.09.2019 року в період часу з 00:10 години до 00:45 години слідчим Томаківського відділення ОСОБА_8 , з метою виявлення та вилучення предметів та речей вчинення даного кримінального правопорушення, проведено огляд місця події, а саме місцевості біля кафе «Капкан» по вул. Кар`єрна, 7-А, в смт. Томаківка Томаківського району, Дніпропетровської області, де був встановлений мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 та реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 ». В ході перевірки було встановлено, що вищезазначений номерний знак « НОМЕР_2 » відповідно до даних інформаційної системи «Національна автоматизована інформаційна системи» (далі НАІС) станом на теперішній час, за жодним транспортним засобом не зарахований та раніше був зареєстрований за двома транспортними засобами, а саме з 23.07.2016 року до 20.03.2019 року за мотоциклом YAMAHA RJ 07 з номером шасі (VIN) НОМЕР_3 та з 05.07.2014 року до 19.07.2016 року за мотоциклом «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_4 .

Відповідно до даних інформаційної системи НАІС мотоцикл YAMAHA RJ 07 з номером шасі (VIN) НОМЕР_3 на теперішній час має реєстраційний номерний знак « НОМЕР_5 » та належить ОСОБА_9 .

Відповідно до даних інформаційної системи НАІС мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_4 (який повністю не співпадає з номером шасі (VIN) виявленим на оглянутому та вилученому слідчим транспортному засобі) на теперішній час має реєстраційний номерний знак « НОМЕР_6 » та належить ОСОБА_10 .

Відповідно до даних інформаційної системи НАІС оглянутий слідчим мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 не зареєстровано за жодним з транспортних засобів. Вищезазначений транспортний засіб на момент проведення слідчим огляду знаходився в користуванні громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Виявлені невідповідності вузлів номерів шасі на мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 з даними інформаційної системи НАІС та не пред`явлення користувачем транспортного засобу свідоцтва про реєстрацію вказує на факт заміни номерів вузлів транспортного засобу.

Мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 (наданого поліцейським у виді фотознімку в мобільному телефоні), належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 . Але як вбачається з інформації VIN ОСОБА_12 мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_4 .

Рішення про тимчасове вилучення майна обґрунтовується тим, що відповідно до ст. 167 КПК України є достатньо підстав вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину (п. 1 ч. 1 ст. 167 КПК України), дане рішення про вилучення транспортних засобів прийнято слідчим після проведення огляду. У свою чергу, є достатні підстави вважати, що транспортний засіб, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 167 КПК України є предметом злочину, передбаченого ст. 290 КК України та відповідно предметом злочину кримінального провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

10.09.2019 року слідчим винесено постанову про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження, якими є: мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 та ключем від запалення.

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були об`єктом вчинення злочину, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

У загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

Правова підстава арешту майна передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, як збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про арешт майна.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали досудового розслідування, доходжу висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно виходячи з наступних обставин справи.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право особи на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим до клопотання, кримінальне провадження здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 290 КК України, за фактом підробки номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Натомість дана правова кваліфікація злочину не відповідає обставинам, встановленим на даній стадії досудового розслідування з огляду на те, що інформація про транспортний засіб міститься у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, на який орган досудового розслідування посилається, як на доказ наданий ОСОБА_5 в електронному виді, а відсутність відомостей у базі інформаційної системи НАІС не дає підстав вважати про факт підробки номерів вузлів та агрегатів саме на цьому транспортному засобі. Тобто, наявність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з ідентифікуючими ознаками вилученого майна спростовує факт підробки його номерів вузлів та агрегатів. Встановити справжність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а так само як і виявити посадових осіб, що здійснювали видачу такого документу та перевірити їх причетність до вчинення кримінального правопорушення, слідчий на меті не ставить.

Отже, тільки після підтвердження недостовірності реєстраційних документів транспортного засобу можливо буде зробити висновок про те, що даний транспортний засіб може бути знаряддям злочину.

Крім того, необхідно звернути увагу на певну неузгодженість дій посадових осіб під час виявлення кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий зазначає, що старшим інспектором з ДНС Томаківського відділення поліції капітаном поліції ОСОБА_7 виявлено транспортний засіб під час проведення оперативно-профілактичного відпрацювання. Однак, в матеріалах доданих до клопотання відсутні будь-які докази (документи), що підтверджують яким чином здійснювалися оперативно-профілактичне опрацювання вказаною особою.

Суперечливими є посилання, що водій транспортного засобу ОСОБА_5 не надав реєстраційних документів на зазначений транспортний засіб, хоча слідчий за доказ приймає наданий ним у електронному виді свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Також, неможливо погодитися з посиланням слідчого на те, що був встановлений факт ймовірної заміни ідентифікаційних номерів через встановлену невідповідність записам в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Тобто, в даному випадку вилученню даного транспортного засобу, з позиції слідчого, послугувало лише припущення, а не встановлені факти заміни, або факт відсутності ідентифікаційних номерів. Доказів здійснення заміни агрегатів транспортного засобу не надано.

В контексті розуміння ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З перевірки наданих матеріалів, слідчим поспішно зроблено висновок, що факт невідповідності номерів вузлів шасі на мотоциклі «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 в інформаційній системі НАІС вказує на факт заміни номерів вузлів транспортного засобу. Такий висновок вказує тільки на невідповідність даних інформаційної системи НАІС існуючим реєстраційним документам на транспортний засіб копію якого додано до клопотання.

Самий транспортний засіб в такому випадку не може бути предметом, який несе на собі сліди злочину та є знаряддям злочину, оскільки не доведено достовірності виданих на нього реєстраційних документів.

Тому слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане майно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, не надано доказів, що це майно набуто кримінально-протиправним шляхом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, доходжу висновку відмовити у накладені арешту на транспортний засіб «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 та ключем від запалення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.
Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України мотоцикл «Honda CBR 600F4» з номером шасі (VIN) НОМЕР_1 та ключем від запалення підлягає негайному поверненню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає по АДРЕСА_3 , у якого його було тимчасово вилучено під час проведення огляду від 09.10.2019 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1

16.09.2019