ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1294/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 621/1976/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
володільця майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18 липня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та накладено арешт на майно,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 16.07.2019 року, а саме, ділянки місцевості поруч із 7 пікетом 299 кілометру перегону від станції Занки до стаї Шебелинка, с. Донець, Зміївського р-ну, Харківської області майно: бензопилу STIHL MS 461, з шиною, фактичним користувачем якої є ОСОБА_7 ; бензопилу STIHL MS 361 з шиною, фактичним користувачем якої є ОСОБА_7 ; деревину в кількості близько 1 складометру, яка знаходилась в автомобілі марки «ЗИЛ 131», зеленого кольору, 1971 року випуску, номер кузова № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки «ЗИЛ» - 131, зеленого кольору, 1971 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому на момент огляду містилось близько 1 складом деревини, фактичним користувачем, якого є ОСОБА_7 , а власником згідно свідоцтва і реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_8 , яка згідно довіреності, що зареєстрована в реєстрі під № 136, уповноважує ОСОБА_6 розпоряджатися, продавати, обмінювати, передавати в оренду вище зазначений автомобіль «ЗИЛ» -131; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 ; довіреність яка зареєстрована в реєстрі під № 136. В задоволенні іншої частини клопотання відмолено.
Слідчий суддя встановив, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу та з метою його збереження дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого. ОСОБА_6 , не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18 липня 2019 року скасувати та передати автомобіль йому на відповідальне зберігання до вирішення питання у кримінальному провадженні. В обгрунтування апеляційних вимог ОСОБА_6 зазначає, що автомобіль, на який накладено арешт перебуває у нього на підставі довіреності. Зазначає, що не є фігурантом у кримінальному провадженні, є приватним підприємцем, тому надав транспортний засіб ОСОБА_7 для надання послуг з перевезення. Щодо можливого вчинення кримінального правопорушення за допомогою автомобіля не знав та під час здійснення цих дій перебував у м. Харкові. Повідомляє, що вказаний автомобіль є єдиним засобом доходу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення володільця майна, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не встановила підстав для скасування ухвали слідчого судді виходячи з наступного:
З клопотання слідчого вбачається, що в провадженні СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
16.07.2019 року до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт оперуповноваженого про те, що ним було виявлено факт незаконної порубки лісових насаджень біля 7 пікету 299 кілометру перегону від станції Занки до станції Шебелинка с. Донець Зміївського району Харківської області.
Слідчий, посилаючись на те, що майно, яке було виявлено під час огляду місця події, може зберегти сліди злочину та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, просив накласти на нього арешт. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Небезпідставними є доводи органу досудового розслідування та висновки слідчого судді про відповідність автомобіля марки «ЗИЛ» - 131, зеленого кольору, 1971 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 критеріям речового доказу, враховуючи, що під час огляду місця події у вказаному транспортному засобі була виявлена деревина, а поряд з ним дві бензопили та пні спиляних дерев. З огляду на те, що в даному випадку транспортний засіб використовувався іншою особою, а не його володільцем, накладення на нього арешту є обгрунтованим заходом забезпечення кримінального провадження. Разом з тим, клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею в межах наявних доводів, однак за відсутності володільця ОСОБА_6 та без урахування його доводів щодо необхідності залишення за ним права користуватися цим транспортним засобом. За таких обставин останній має право в порядку ст. 174 КПК України заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, під час розгляду якого слідчим суддею може бути надана оцінка всім доводам ОСОБА_6 , зокрема і тому, що цей транспортний засіб є для нього єдиним засобом доходу. Колегія суддів, при цьому вважає необхідним відмітити, що апелянт в апеляційному суді не довів доказами це твердження, та враховує, що хоча на нього і оформлена довіреність на цей автомобіль, проте керувала ним на момент інша особа, і договору оренди автомобіля суду не надано.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18 липня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та накладено арешт на майно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді