ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/775/19 Справа № 202/8235/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2019 року клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - задоволено.
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» до 10 липня 2019 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що враховані дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , який не працевлаштований, не одружений та хоча і є раніше не судимою особою, однак на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою в групі з іншими особами, як за ознакою ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику продовження вчинення кримінального правопорушення, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також ризику переховування від органів досудового розслідування, суду, те, що він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого з погрозою застосування насильства.

В апеляційній скарзі:

- Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати.
Ухвалити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначає, що слідчий суддя в своїй ухвалі вказував на те, що є ризики втечі підозрюваного. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою.
Вважає, що суд першої інстанції не навів жодного вмотивування, яким саме чином перебування підозрюваного на волі може перешкодити слідству клопотання не містить та чому у суду виникли підозри, що його підзахисний спробує уникнути слідства та суду, також не зрозуміло.
Вказівка на те, що його підзахисний може знищити певні докази з посиланням на те, що інший підозрюваний по справі щось там робив при затриманні вважає припущеннями.
На його думку, ні слідчим, ні прокурором фактично не доведено необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, думки підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та підтримані в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
З наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. При цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на практику Європейського суду з прав людини зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Приймається до уваги, і те що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ризики у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Посилання сторони захисту на недоведеність провини підозрюваного у скоєнні вищезазначеного злочину, тобто безпідставність підозри, а також те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України колегії суддів вважає безпідставними, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Перевіркою встановлено, що наявність ризиків, на які послався суд, - є реальними. Судом було враховано і дані про особу підозрюваного.
Порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.
Обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню.
Отже в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: