Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1500/19
Провадження по справі № 1-кп/281/85/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000344 від 03.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сущани, Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Замисловичі, Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30.09.2019 року до Лугинського районного суду Житомирської області за підсудністю від Житомирського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт з угодами про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000344 від 03.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України.

Судом встановлено, що 03.09.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаючи, що на території Олевського району, Житомирської області, неподалік с. Обище здійснюють незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, з корисливих мотивів, в порушення п. 2-5 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого постановою КМ України від 30.05.2011 року № 615, п. 3-4 «Положення про порядок надання гірничих відводів» затвердженого постановою КМ України від 27.01.1995 року № 59, не маючи спеціального дозволу на користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст. 19 Кодексу України про надра, за допомогою попутного транспорту привезли заздалегідь підготовлене обладнання для незаконного видобування корисних копалин у ділянку польового масиву розташовану на відстані близько 1 кілометра на північний схід від АДРЕСА_1 . Знаходячись в даному польовому масиві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 самовільно, за відсутності спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення у встановленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою технічно-справної бензинової водяної мотопомпи кустарного виробництва з автомобільним двигуном «Mersedes Benz» № НОМЕР_1 та обладнання до неї: 7 пожежних рукавів, водозабірного шлангу, 2 металевих палиць, насадки «шрайбер», якими безпосередньо володіли та користувалися останні, шляхом гідророзмиву ґрунту намагалися видобути каміння бурштину-сирцю, який відповідно до постанови КМ України від 12.12.1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного значення», є дорогоцінним камінням органогенного утворення, про те не довели свій злочинний намір до кінця по незалежним від їх волі причинам, оскільки під час спроби незаконно видобути каміння бурштину сирцю, біля 15 години 03.09.2019 року були затриманні працівниками поліції.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які виразилися в закінченому замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України.

06.09.2019 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 домовилися про те, що ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати пред`явлене йому обвинувачення в судовому провадженні. Крім того, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Також, 06.09.2019 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 домовилися про те, що ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати пред`явлене йому обвинувачення в судовому провадженні. Крім того, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

У судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачені проти затвердження угод не заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано пред`явлено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, який є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 і прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Також, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 373, 374, 472 - 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.09.2019 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України та призначити узгоджене сторонами цієї угоди покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.09.2019 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України та призначити узгоджене сторонами цієї угоди покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Речові докази: водяну мотопомпу кустарного виробництва з автомобільним двигуном марки «MERSEDES-BENZ» № НОМЕР_1 , 7 пожежних рукавів, водозабірний шланг, 2 металеві палиці, насадку «шрайбер», на які накладено арешт ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 09.09.2019 року та які зберігаються в Олевському ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області конфіскувати як знаряддя злочину.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.

Суддя: ОСОБА_1