Провадження № 1-кс/643/6379/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова
ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону
ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні
№ 0000080 від 10.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.425 КК України,
встановив:
Клопотанням, погодженим з прокурором, яке надійшло на розгляд слідчому судді, слідчий ставить питання про надання тимчасовий доступ до документів, а саме до матеріалів кримінального провадження № 0000079 від 10.04.2019 року, що перебувають у володінні військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що Слідчим Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000080 від 10.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.425 КК України.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи та обґрунтування щодо вмотивованості поданого до суду клопотання, доходжу наступного висновку.
Звертаючись з даним клопотанням, слідчий залишив поза увагою ту обставину, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій.
Неправильне розуміння органом досудового розслідування положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли б бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Крім того, згідно п. 3,5,6 ч. 2 ст. 160 КПК України слідчий повинен зазначити речі і документи до яких планується отримати тимчасовий доступ, значення речей і документів, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах.
З огляду на таємницю досудового розслідування, що є передумовою захисту сфери особистого життя людей, які стали учасниками процесу, а забезпечення нерозголошення даних кримінального провадження є однією з гарантій захисту прав і свобод людини, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів інших кримінальних проваджень (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні слідчого, або справ, досудове розслідування по яким ще не завершено та не відкриті матеріали досудового розслідування.
Враховуючи, що слідчим не обґрунтовано важливість та необхідність встановлення обставин у кримінальному провадженні, саме шляхом надання тимчасового доступу до вищевказаного кримінального провадження, а також неможливість іншими способами довести вищевказані обставини, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Відтак, приходжу висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано лише формально, що має наслідком відмови в його задоволенні.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на недопустимість зловживання правом повторного звернення з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів без будь-яких змін та виправлень після попередньої відмови у задоволенні аналогічного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 159, 163-166 КПК України, слідчий суддя -
постановив :
В задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1