Справа № 567/1196/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2019 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000319 від 11.09.2019

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, неодруженої, раніше не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_3

встановив

11 вересня 2019 року, о 14 год. 16 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, знаходячись в приміщенні торгового залу магазину «Жжук №209» ТзОВ «МОБ1ЖУК», що в м. Острог Рівненської області по вул. Лесі Українки, 2е, шляхом вільного доступу, непомітно для продавця та сторонніх осіб, таємно викрала з прилавка належний на праві власності ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung S8+» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 8033 грн., із вмонтованими в ньому сім-картами мобільних операторів «ВФ Україна» вартістю 75 грн. та ПрАТ «Київстар» вартістю 50 грн., який сховала в сумочку, після чого вийшла з магазину. Викрадений мобільний телефон ОСОБА_3 привласнила та розпорядилася ним на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 8158 грн.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_6 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 вересня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 , якому на підставі ч.4 ст. 56, ст. 58 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471,474 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 , та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України. Так, обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого нею кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваниим чи обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченою ОСОБА_3 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватою, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому її дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 628,04 грн., відповідно до висновку експетра № 3.2-879/19 від 24.09.2019, тому суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь держави витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

засудив

затвердити угоду від 30 вересня 2019 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 вересня 2019 року покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи 628 ( шістсот двадцять вісім) грн.04 коп.
Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung S8+» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 вважати - повернутим потерпілому ОСОБА_5 ;
-оптичний диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом із магазину ТзОВ «МОБІЖУК» - залишити в матеріалах криміналах кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1