Ухвала
Іменем України

11 червня 2019 року
м. Київ
Провадження № 51-2849 впс 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув подання Одеського апеляційного суду про направлення кримінального провадження за № 0000016 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Одеського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Приморського районного суду м. Одеси до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 надійшло до Приморського районного суду м. Одеси з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на території Донецької області. Тому згідно з вимогами ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено злочин. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Учасники судового провадження вчасно повідомлені про день і час розгляду подання, в судове засідання не з`явились. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені доводи, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Положенням частини 1 статті 32 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
За загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з пунктом 1 частини 1 статті 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню в кожному кримінальному провадженні. Тому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000016 щодо ОСОБА_4 .
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він у 2014 році виїхав з міста Одеси на територію Донецького регіону, тимчасово підконтрольну незаконним військовим формуванням «ДНР» та вступив до лав незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР», де проходив військову службу. ОСОБА_4 усвідомлював, що він є учасником силового блоку терористичної організації і для досягнення злочинної мети, перебуваючи у складі даної терористичної організації буде чинити опір із застосуванням зброї законним діям працівників правоохоронних органів України і Збройних Сил України, задіяних у проведенні антитерористичної операції.
Разом з тим, слід зазначити, що з обвинувального акта не вбачається місце вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Адміністративно-територіальну одиницю у цьому кримінальному провадженні та де саме ОСОБА_4 брав участь в терористичній організації і сприяв діяльності терористичної організації, не визначено.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що спеціальне досудове розслідування здійснювалося слідчим відділом Управління служби безпеки України в Одеській області, державне обвинувачення підтримує прокуратура Одеської області.
З огляду на вимоги статті 32 КПКУкраїни, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Підстав для направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності немає.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0000016 слід повернути до Приморського районного суду м. Одеси для його розгляду по суті.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, суд
постановив:
Подання Одеського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000016 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Приморського районного суду м. Одеси до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3