ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/833/19 Справа № 210/1310/17 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника (в режимі
відео конференції) ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року клопотання старшого слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001410 від 30.05.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, залишено без задоволення та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20-00 години по 06-00 годину.

Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчий суддя прийняв до уваги існування ризику, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.5 ст.185 КК України, однак вказаному ризику можливо запобігти шляхом заборони залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його фактичного проживання. Разом з тим слідчому судді належними доказами не доведено існування інших ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя врахував твердження прокурора та слідчого про тяжкість вчиненого злочину, що не є достатнім для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні батьків пенсіонерів, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 29 травня 2019 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі майнової шкоди.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що дана ухвала є незаконною, необгрунтованою та такою, що не відповідає обставинам кримінального правопорушення, тяжкості покарання і підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону з наступних підстав.
Зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 194, п. 2 ч. 1 ст. 196 КПК України не надав належної оцінки існуванню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також при обранні запобіжного заходу не було враховано всіх обставин, як того вимагає ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_7 за місцем реєстрації у м. Кривому Розі тривалий час не проживав, понад три роки переховувався від органу досудового розслідування, через що був оголошений у розшук, досудове розслідування було зупинено, у зв`язку з чим отримано ухвалу про затримання його з метою приводу для обрання йому запобіжного заходу, довгий час перебував за межами м. Кривого Рогу, з квітня 2019 року винаймає житло за договором найму, який не проходить державної реєстрації, тому він має змогу як виїхати за межі міста Кривого Рогу, так винаймати житло за іншою адресою або взагалі в іншому місті, усвідомлюючи тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки законодавчо посвідчення чи реєстрація оренди житла не передбачена, і це ускладнює встановлення його місцезнаходження.
Також, поза увагою суду залишились такі обставини, як характер вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 , який є одним з організаторів та виконавцем злочину, вчиненого зухвало, з настанням тяжких наслідків - майнова шкода в особливо великих розмірах, яка не відшкодована, є ще одним фактом, який впливатиме на процесуальну поведінку підозрюваного з приводу можливого переховування від органу досудового розслідування та суду та впливу на свідків, з метою не тільки уникнути від кримінальної відповідальності, а й цивільної.
Далі, висновок суду про те, що не надано доказів на підтвердження впливу підозрюваного на свідків, належним чином не обґрунтований, на надано належної оцінки тим фактам, що свідками у справі є особи, які наймались ОСОБА_7 , на даний час дають покази на підтвердження причетності в організації та вчиненні особливо тяжкого злочину разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того, здійснення незаконного впливу підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 щодо пошкодження його майна та погроз фізичною розправою, пов`язаних з раніше наданими ним викриваючи ми показаннями в ході розслідування даного кримінального провадження.
Також, в сукупності з зазначеними обставинами судом не враховано розмір майнової шкоди, який складає 616 547,34 грн. і є особливо великим розміром, майнова шкода не відшкодована, заходи щодо її відшкодування не вживаються, місце збуту викраденого обладнання, яке неможливо встановити без допомоги підозрюваного, підозрюваний не зазначає, не визнаючи свою провину.

На дану апеляцію прокурора захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 були подані заперечення, в яких останній просив відмовити у задоволенні апеляції прокурора та залишити без змін ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав за викладених у ній підстав, підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України, особу підозрюваного та стан його здоров`я. Отже, всі обставини, враховані судом першої інстанції та дослідженні в апеляційному порядку, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
До того ж, з наданих матеріалів вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження № 0001410, у межах якого було постановлено оскаржувану ухвалу слідчого судді, закінчене, та 11 червня 2019 року передано з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.
Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції з урахуванням положень ч.4 ст. 176 КПК України позбавлений можливості вирішити питання про зміну чи скасування щодо ОСОБА_7 даного запобіжного заходу у межах повноважень слідчого судді, оскільки дане кримінальне провадження вже перебуває у стадії судового провадження в суді першої інстанції, а отже за правилами ст. 331 КПК України зміна, скасування або обрання запобіжного заходу цій особі здійснюються судом, що розглядає справу, що в даному випадку тягне за собою відмову у задоволенні апеляційної скарги прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001410 від 30.05.2016 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3