Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду із скаргою на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України в рамках кримінального провадження №0000513.

Скаргу мотивує тим, що підозрюваний був незаконно затриманий органами досудового розслідування, оскільки строк дії ухвали про затримання з метою приводу сплив. Крім того вказує про те, що затриманому не було надано можливості скористатися правом на захист.
Також з посиланням на практику ЄСПЛ посилається на необґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки досудове розслідування здійснюється 10 місяців, що, на думку захисника, є занадто довгим.
Вказує, що у сторони обвинувачення відсутні докази причетності підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Звертає увагу і на закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні.
За наведених вище підстав просить скасувати повідомлення про підозру, а також зобов`язати компетентну особу ГУНП у Волинській області, прокуратури Волинської області, виключити відповідні відомості про підозру ОСОБА_8 з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2019 року в задоволенні вищевказаної скарги відмовлено.
У такому своєму рішенні слідчий суддя прийшов до висновку, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України є обґрунтованою в розумінні ст.276 КПК України.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу. Вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні відомості та інформація, які виправдовують подальше притягнення підозрюваного ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності. Органом досудового розслідування не дотримано встановленого положеннями КПК України порядку повідомлення ОСОБА_8 про підозру. Звертає увагу і на те, що вже закінчився строк досудового розслідування в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за №0000513. Проте слідчий суддя не вищевказаним доводам відповідної правової оцінки та відповідно помилково прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, сторону захисту, які скаргу підтримали та просили задовольнити, прокурора і слідчого, які заперечили апеляцію, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Випадки повідомлення про підозру, зміст письмового повідомлення про підозру, порядок її вручення та зміни передбачає глава 22 КПК України.

Так, за положеннями ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Зміст письмового повідомлення про підозру визначено у ст.277 КПК України. Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Проаналізувавши вищевказані процесуальні норми колегія суддів вважає, що підставами для скасування повідомлення про підозру можуть бути очевидні процесуальні порушення, допущені органом досудового розслідування під час її складання чи вручення.

Судом відповідно до матеріалів провадження встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 05.11.2018 року, в тому числі за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
26 грудня 2018 року заступник начальника СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 склав повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

27 грудня 2018 року ОСОБА_8 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 28.12.2018 року надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_8 для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

29 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000513 продовжено до чотирьох місяців, - до 07.03.2019 року.

31 серпня 2019 року ОСОБА_8 було затримано на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді від 28.12.2018 року.

31 серпня 2019 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 склав повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке йому було вручено 31 серпня 2019 року, відразу ж після вищевказаного його затримання.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування складеного та оголошеного ОСОБА_8 повідомлення підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, оскільки підозра була здійснена у відповідності до чинних норм КПК України, і порушення останніх встановлено не було.
Крім того слід зазначити, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваній ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

Слід також зауважити і те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Погоджується апеляційний суд і з твердженням слідчого судді про те, що посилання захисника підозрюваного, як на підставу для скасування повідомлення про підозру, щодо незаконного затримання ОСОБА_8 , не є предметом розгляду поданої стороною захисту скарги, так як дійсно вона подана на повідомлення про підозру, а не щодо незаконного затримання в порядку ст.206 КПК України.

Вірним є також висновок слідчого судді про те, що закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні є підставою для закриття слідчим або прокурором кримінального провадження, однак не може бути підставою для скасування повідомлення про підозру.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, слідчий суддя з дотриманням вимог КПК України обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на повідомлення на підозру, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах захисника, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на вищевикладене апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України в рамках кримінального провадження №0000513, - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді