Провадження № 1-кп/734/174/19 Справа № 741/1181/19
У х в а л а

01 жовтня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

проводячи судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 14.04.2019 року, відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:
в провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 14.04.2019 року, відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

01 жовтня 2019 року прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали, запобіжний захід відносно обвинуваченого обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, а обраний запобіжний захід є обґрунтований, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу та свідків, вчиняти нові злочини.

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, вважаючи клопотання прокурора необгрунтованим, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження обставин, викладених в клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2019 року по даному кримінальному провадженню ОСОБА_8 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який закінчується 12 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Метою і підставою продовження строку тримання обвинуваченому під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого тощо (ст. 178 КПК України).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26 липня 2001 року) закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє зпрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність поведінку особи, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.
Так, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Таким чином, ризик можливого переховування обвинуваченого з урахуванням суворості передбаченого покарання за інкримінуємий йому злочин, суд оцінює як високий та вважає суттєвим елементом при його оцінці.

Крім того, розгляд кримінального провадження знаходиться в суді на стадії, коли ще не були допитані свідки по справі, що дає підстави суду говорити про ризик можливого впливу на вказаних осіб, якщо обвинувачений не перебуватиме в умовах тимчасової ізоляції від суспільства.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів на виконання вимог ст. 178 КПК України враховує те, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, що має підвищену суспільну небезпеку, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважаючи, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки і запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду та впливати на малолітню потерпілу і свідків, на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу обвинуваченого належить утримувати під вартою.
Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння та його наслідки, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави обвинуваченому.
З вказаних мотивів суд приходить до висновку про доцільність продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою і відсутність підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, який обчислювати з 01 жовтня 2019 року по 29 листопада 2019 року, включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» - для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3