Справа № 185/8093/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0001406 від 15 липня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29 жовтня 2014 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 ч. 1 ст. 76 КК України, до 4 років позбавлення волі. Згідно зі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 3 роки;
- 25 грудня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2014 - до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.07.2017 року з Синельниківської виправної колонії № 94 умовно-достроково на 1 рік 4 місяці та 2 дні,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 01 липня 2019 року, приблизно о 17:00 год., перебуваючи на території занедбаної дачної ділянки дачного товариства «Ізабелла», яке розташоване на землях Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, побачив дикорослу рослину роду конопель.
Коли ОСОБА_6 переконався, що вказана рослина містить у собі наркотичний засіб, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 р. (зі змінами та доповненнями), заборонено - канабіс, у нього виник злочинний умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 незаконно придбав - зірвав з дикорослого куща конопель листя з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу «канабіс».
Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», переніс незаконно придбані ним листя рослини коноплі, що містять наркотичний засіб «канабіс», за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в наступні дні термічним способом висушив їх, після чого механічним способом за допомогою сили рук подрібнив їх і, тим самим, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою 11,010 г., що в перерахунку на суху речовину становить 9,775 г.. Після чого ОСОБА_6 помістив його до паперового згортку та почав незаконно зберігати в особистому одязі, носячи при собі для особистого вживання без мети збуту.
15 липня 2019 року, о 16 годині 00 хвилин, під час перевірки усного анонімного повідомлення по лінії «102» про перебування в районі будинку АДРЕСА_2 особи, яка згідно з повідомленням вживає наркотичний засіб шляхом куріння, співробітниками ВКП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, біля будинку № 2/1 по вулиці Сергія Корольова, м. Павлограда, був виявлений ОСОБА_6 , 1989 року народження, який був за описом схожий на особу, про яку було повідомлено співробітників Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. З метою перевірки причетності ОСОБА_6 до незаконного зберігання наркотичних засобів співробітниками ВКП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у останнього, на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку, в ході якої в задній кишені шорт, в які був вдягнений ОСОБА_6 , було виявлено паперовий згорток з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, у подрібненому стані, масою 11,010 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 9,775 г. (в перерахунку на висушену речовину).
Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 11,010 г., що в перерахунку на висушену речовину становить 9,775 г..
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
28 серпня 2019 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального злочину. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Крім того, обвинувачений показав, що він 01 липня 2019 року, приблизно о 17:00 год., на дачах «Ізабелла» знайшов коноплю. Зірвав її та переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де її висушив та перетер. Потім поклав в паперовий згорток та носив з собою.
15 липня 2019 року поліція вилучила згорток. З вагою згоден. У вчиненому розкаюється.

Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів та вартості проведених експертиз.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України погоджено звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання та зможе дотриматись виконання покладених на нього обов`язків.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, обтяжуючою обставиною є рецидив.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, суд вважає, що узгоджене застосування звільнення від призначеного покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, бо, з огляду на особу обвинуваченого, мета покарання може бути досягнута без реального відбування покарання.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 942,06 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення експертизи наркотичних засобів.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 28 серпня 2019 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення експертизи наркотичних засобів у розмірі 942 (дев`ятисот сорока двох) грн. 6 коп..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: паперовий згорток з речовиною рослинного походження, масою 11,010 г., яка відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, - канабіс, який перебуває в камері зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1