Справа № 461/5078/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/569/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів судових засідань: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора: ОСОБА_7
слідчого: ОСОБА_8
підозрюваного: ОСОБА_9
захисника: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_10 , подану в інтересах підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Дорошів Жовківського району Львівської області, громадянина України, українця, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 липня 2019 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на два місяці до 15 вересня 2019 року включно.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вимагання, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 Кримінального кодексу України. Слідчим та прокурором у кримінальному провадженні у повному обсязі доведене продовження існування певних ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, маючі на меті надання останніми неправдивих показань. Про існування вказаного ризику свідчить характер і спосіб вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному, а також той факт, що злочин вчинений із погрозами застосуванням насильства та застосуванням такого. Крім того, слідчий суддя врахував, що на даний час особи, які вчиняли разом з ОСОБА_9 дане кримінальне правопорушення, переховуються від органу досудового розслідування. Слідчий суддя взяв до уваги надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Діяння, яке інкримінується ОСОБА_9 , відноситься до тяжкого злочину проти власності. Згідно з санкцією статті, у разі визнання його винуватим, він може бути позбавлений волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Наведений вище ризик разом із суворістю можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним, на думку слідчого судді, може схилити його також і до втечі. Також слідчий суддя з урахуванням того, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального караного діяння, вчиненого із застосуванням насильства, не визначив розмір застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_10 оскаржив її в апеляційному порядку. На думку апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Так, слідчим суддею не взято до уваги посилання захисту на відсутність доказів, які обґрунтовують підозру, та не взято до уваги, що подані стороною обвинувачення в якості підстав для задоволення клопотання доводи і аргументи не підкріплені жодними доказами та є фактично надуманими. Зазначає, що сторона захисту не погоджується з кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_9 діяння. Зазначає, що жодним доказом не підтверджується сам факт нанесення будь-яких тілесних ушкоджень чи катувань потерпілому. Жодного висновку судово-медичної експертизи не долучено після двох місяців проведення досудового слідства. Наявність ризиків, які наведені в оскаржуваній ухвалі про застосування запобіжного заходу, є безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що тяжкість злочину, на яку посилався слідчий у своєму клопотанні, та суд в оскаржуваній ухвалі, хоча і є необхідною умовою для законності тримання під вартою, але наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності тримання під вартою ОСОБА_9 . Звертає увагу колегії суддів на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_9 має на утриманні двох малолітніх дітей, дружина останнього фактично не має доходу для забезпечення нормального утримання та проживання її дітей у разі перебування ОСОБА_9 під вартою, оскільки немає можливості працювати, бо доглядає за дітьми, включно за сином який має 1 рік 9 місяців. Також сторона захисту не погоджується з ухвалою слідчого судді в частині не визначення застави підозрюваному, оскільки вважають, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено, ні факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ні факту погрози застосування насильства останнім. В зв`язку з усім вище наведеним, адвокат просить суд скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 липня 2019 р. про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу, якою обрати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 00:00 год. до 06:00 год.

Заслухавши доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 та слідчого ОСОБА_8 , які проти апеляційних вимог сторони захисту заперечили, вивчивши матеріали апеляційної скарги та клопотання слідчого, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_11 , про продовження ОСОБА_9 строку застосування запобіжного заходу тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В своєму клопотанні слідчий зазначав, а при розгляді апеляційної скарги в судовому засіданні також підтвердив, що двомісячний строк тримання підозрюваного під вартою закінчується 22 липня 2019 року. Однак, завершити досудове розслідування та прийняти законне процесуальне рішення у справі не виявляється можливим до цього терміну, оскільки необхідно завершити та провести ряд додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також завершити проведення судових експертиз, а саме: судово-криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин, зокрема змивів з рук обвинуваченого ОСОБА_9 ; судово-портретної експертизи по фрагментах відеозапису на місці вчинення злочину. Також необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій та ухвал про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які на даний час перебувають на етапі перегляду грифу секретності, провести додаткові слідчі (розшукові) дії із використанням результатів НСРД, зокрема, за участі підозрюваного та заявника. Крім того, необхідно буде виконати вимоги ст.290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Зазначив, що обсяг слідчих дій є досить значним та потребує часу, крім того, підозрюваний ОСОБА_9 відмовився від дачі показань при допиті в якості підозрюваного, а це не сприяє проведенню слідства у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, ухвалюючи своє рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшла вірного висновку, про наявність істотних обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема, це суттєвий обсяг слідчих дій, які треба ще провести, а також отримати висновки всіх призначених по справі експертиз.

Щодо доводів апелянта про те, що немає доказів, які обґрунтовують підозру, висунуту ОСОБА_9 , то слід зазначити, що сама незгода підозрюваного з висунутою йому підозрою може бути оцінена судом в подальшому при розгляді кримінальної справи по суті.

Також слід наголосити на тому, що підозрюваний ОСОБА_9 жодним чином не сприяє слідству, від дачі пояснень в якості підозрюваного відмовився, жодний з ризиків, який існував при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпав, опинившись на волі ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчиняти спроби незаконного випливу на потерпілого і свідків, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

При розгляді клопотання про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахувала всі вищеперелічені обставини, а також особу підозрюваного, те, що у нього на утриманні є неповнолітні діти. Не можуть вважатися спроможними доводи захисника про те, що дружина підозрюваного не має доходу для забезпечення нормального утримання та проживання її дітей у разі перебування ОСОБА_9 годувальника сім`ї під вартою внаслідок необхідності догляду за дітьми, зокрема, сином, який перебуває у віці 1 рік 9 місяців. Так, згідно протоколу допиту підозрюваного від 23 травня 2019 року ОСОБА_9 вказав, що він непрацюючий, тобто вже на момент пред`явлення підозри ОСОБА_9 не працював, а відповідно, і не мав стабільного джерела доходу, щоб утримувати своїх дітей. Крім того, слід зазначити, що законодавець покладає обов`язок на обох батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Отже, колегія суддів такі доводи апелянта теж не може брати до уваги, як підставу для задоволення апеляційної скарги та відмови в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_9 .

Стосовно незгоди сторони захисту з тим, що при продовженні підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не був визначений розмір застави, то колегія суддів зазначає наступне. На даний час ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, а саме у вчиненні вимагання, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, або таке, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, що є за своєю класифікацією тяжким злочином. Підозрюється ОСОБА_9 у вчиненні вимагання, поєднаного з насильством, відтак слідчий суддя правильно вирішив питання продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави, у відповідності до вимог ч. 4 ст.183 КК України. Всі свої заперечення щодо застосування чи погрози застосування до потерпілого ОСОБА_12 насильства, можуть бути висловлені стороною захисту і оцінені в подальшому при розгляді справи по суті.

Згідно з ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що у слідчого судді не було підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_9 строку тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що ризики, які існують в кримінальному провадженні, на даний момент не зменшились, а також існують обставини, які заважають завершити досудове слідство в часі дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що в сукупності виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою.

Тому всі доводи апелянта захисника підозрюваного ОСОБА_10 про безпідставність, необґрунтованість та незаконність продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді тримання під вартою не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають фактичним обставинам провадження.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі дослідивши всі необхідні матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А отже, ухвала слідчого судді є законною, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не має.

При апеляційному розгляді даної справи не виявлено допущення істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування чи зміни ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 липня 2019 р. про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4