Справа № 202/5681/19
Провадження № 1-кс/202/8990/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

22 серпня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській областізнаходиться кримінальне провадження № 0000195, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено09 серпня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

20 серпня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 20 серпня 2019 року.

Згідно з матеріалами клопотання, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що органами правопорядку було отримано інформацію про незаконне заволодіння нерухомим майном квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання підроблених документів державному реєстратору.

Так, встановлено, що право користування зазначеною квартирою мали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (неповнолітня), на підставі свідоцтва про право спільної часткової власності відповідно до розпорядження органу приватизації № 3/182-16 від 24.11.2016 року на чотирьох осіб.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14 червня 2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 одноособово за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 (Реєстрова книга №98п за реєстровим №43), виданий 01.10.1999 року, видавник: Виконком міської Ради народних депутатів; Лист-відповідь "Про надання інформації", серія та номер: 6065, виданий 04.06.2019, видавник: КП "ДМБТІ".

Відповідно до отриманої інформації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався в червні липні 2019 року до Індустріального ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області щодо втрати паспорта громадянина України.

Прокурор у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що є підстави вважати, що наразі невстановлені особи шляхом реєстрації приватної власності одноособово за ОСОБА_6 , намагаються здійснити продаж квартири та підшукують осіб та документи, які нададуть змогу незаконно отримати кошти із введених в оману покупців.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на теперішній час існують достатні підстави вважати, що переоформлення права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом злочину і, як наслідок, речовим доказом, здійснювалось з порушенням чинного законодавства України, може бути здійснене відчуження нерухомого майна, що перешкодить проведенню повного, швидкого досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.

Наведене зумовило прокурора звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання без його участі.

В силу вимог ст.172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 09 серпня 2019 року квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000195.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту на майно слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (номер в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 101) шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень із забороною здійснення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та забороною організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію або проведення електронних торгів (аукціону) щодо продажу права вимоги; також заборонити користуватись зазначеним майном та розпоряджатись ним будь яким способом.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1