1 із 4 Справа № 303/5767/19
Провадження №1-кп/303/670/19
Номер рядка статистичного звіту -226
вирок
07 листопада 2019 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, громадянина України
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.
У підготовчому судовому засіданні відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України сторонами надано угоду про визнання винуватості.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що 23 березня 2018 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_3 у по АДРЕСА_2 , маючи на меті умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-21013» жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на загальному паркувальному майданчику, розташованому за вищевказаною адресою, через незачинені передні водійські дверці проник у середину вище вказаного автомобіля, де з`єднавши електропроводи системи запалювання двигуна незаконно заволодів вище вказаним автомобілем вартість якого, становить 11813 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму
Органом досудового розслідування вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.
06 листопада 2019 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_8 за частиною 1 статті 289 КК

2 із 4
України, за якою призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі, із застосуванням статті 75,104,76 КК України
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між стороною обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_9 .
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 також, просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між стороною обвинувачення та обвинуваченим.
Потерпілий, будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не прибув. Також, суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
06 листопада 2019 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_8 за частиною 1 статті 289 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі, із застосуванням статтей 75,76,104 КК України.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в його діях, є склад злочину, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

3 із 4
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкції частини 1 статті 289 КК України, а застосування до ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням статтей 75,76,104 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про примирення та призначити ОСОБА_8 , узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді у позбавлення волі. На підставі статті 75,104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, із застосуванням статті 76 КК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 листопада 2019 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №04000725 від 23 березня 2018 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі статтей 75,104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

4 із 4
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Речовий доказ: дві автомобільні дверці до автомобіля «ВАЗ 21013» жовтого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженням :
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 394 КК України;
- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1