Справа № 369/7299/19
Провадження № 1-кп/369/843/19
В И Р О К
іменем України
29.10.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004003 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українки, громадянки України, заміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 на підставі наказу 02-к від 01.04.2015 року перебувала на посаді продавця-консультанта фізичної особи підприємця ОСОБА_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Згідно з п. 2 трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю від 01.04.2015 року ОСОБА_5 зобов`язана виконувати консультування та продаж товарів на посаді продавця-консультанта.

Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 11.06.2017 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , остання прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані (ввірені) їй роботодавцем під звіт або іншими чином товарно-матеріальні цінності й кошти, що надходять та передаються (ввіряються) їй під звіт або іншим чином протягом усього терміну дії цього договору.

При цьому, ОСОБА_5 у денну пору 22.01.2018 року (точного часу не встановлено), перебуваючи в салоні дитячих меблів «Mebel-baby» у Торговому центрі «Аракс», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 110, будучи матеріально-відповідальною особою ФОП ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки продавця-консультанта, отримала від ОСОБА_6 гроші в сумі 40000 (сорок тисяч) гривен як завдаток за договором № НФ-249 від 22.01.2018 року на виготовлення і доставку меблів на суму 158725 грн., після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримані кошти в сумі 40000 грн. привласнила та розпорядилась ними на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 40000 грн.

Крім того, ОСОБА_5 у денну пору 18.06.2018 року (точного часу не встановлено), перебуваючи в салоні дитячих меблів «Mebel-baby» у Торговому центрі «Аракс», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 110, будучи матеріально-відповідальною особою ФОП ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки продавця-консультанта, отримала від ОСОБА_7 гроші в сумі 40000 (сорок тисяч) гривен як завдаток за договором № НФ-2913 від 17.06.2018 року на виготовлення і доставку меблів на суму 93516 грн., після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримані кошти в сумі 40000 грн. привласнила та розпорядилась ними на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 40000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила обставини вчиненого, визнала, що дійсно вона привласнила 80000 грн., які повинна була передати на виготовлення меблів, свій вчинок пояснила скрутним матеріальним становищем, так як на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, матір-пенсіонерка та непрацюючий чоловік; гроші, які вона отримала на виготовлення меблів, використала на оплату праці адвоката, оскільки її чоловік притягувався до кримінальної відповідальності, на забезпечення себе, матері та дітей, а також лікування батька свого чоловіка, який має онкологічне захворювання. Про вчинене жалкувала, щирого каяття не висловила, вказала, що вона пропонувала повернути ОСОБА_4 1000 грн., проте потерпілий запропонував зібрати всю суму та повернути відразу 80000 грн., на що вона не має можливості, оскільки являється єдиною годувальницею у сім`ї.

Потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що дійсно ОСОБА_5 працювала продавцем-консультантом та привласнила 80000 грн., які отримала на виготовлення меблів, у зв`язку з чим пред`явив позов про стягнення з обвинуваченої та користь ОСОБА_4 80000 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди, оскільки через протиправні дії ОСОБА_5 він поніс збитки у підприємницькій діяльності, пов`язані з необхідністю знижувати вартість замовлення меблів через несвоєчасне їх виготовлення, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченої, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 в обсязі висунутого їй обвинувачення доведена повністю, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна, яке було ввірено особі, та за ч. 3 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна, яке було ввірені особі, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд бере до уваги, що вона раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, заміжня, виховує двох неповнолітніх дітей, - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Обставин, що, відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочинів за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину.
На підставі викладеного суд, враховуючи всі обставини вчинених ОСОБА_5 діянь, приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.
Остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд призначає за правилами ст. 70 КК України.
Разом з тим, враховуючи соціальні зв`язки ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю її поведінки уповноваженим органом з питань пробації, а тому ухвалює рішення про звільнення ОСОБА_5 від призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжні заходи не застосовувались.

Також суд вважає, що під час розгляду кримінальної справи доведено, що діями ОСОБА_5 завдано 80000 грн. майнової шкоди ОСОБА_4 , а тому повністю задовольняє цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди. Також суд вважає, що діями ОСОБА_5 завдано моральну шкоду, оскільки обставини за яких вона вчинила злочин, та обставини, за якими вона протягом тривалого часу не вживає заходів для відшкодування завданої її діями матеріальної шкоди, є надуманими, ОСОБА_5 з особистих міркувань прийняла на себе обов`язок самостійно забезпечувати неповнолітніх дітей та працездатного чоловіка, доказів того, що на її утриманні перебуває інші непрацездатні особи суду не надано. Тому в частині стягнення моральної шкоди, суд, з урахуванням майнового стану обвинуваченої, цивільний позов задовольняє частково та стягує на користь ОСОБА_4 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, і призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 (один) рік;
за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 79 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ) 80000 (вісімдесят тисяч) грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1