Справа № 467/870/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розгладяться

Засуджений звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області із клопотанням, яким просив зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зокрема, урахувавши постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17.

Зокрема, своє звернення умотивував тим, що в період з 22 квітня 2016 року по 20 липня 2017 року утримувався і СІЗО м. Кіровограда.

Позиція учасників судового провадження

Сам засуджений у судове засідання не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно.

Прокурор та представник Арбузинської ВК № 83 в судове засідання також не прибули, причин своєї неявки не вказали, хоча належно були повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання засудженого.

Та з огляду на положення абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України суд не вбачав об`єктивних перешкод для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності учасників судового провадження, оскільки останні про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належно, у той час, як їх явка судом обов`язковою не визнавалась.

Установлені фактичні обставини

Тому, суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, прийшов до наступного.

Зокрема, суд установив, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2017 року за ч.2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі та за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 та ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 осточоно було призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання цим вироком ухвалено рахувати з 22 квітня 2016 року і на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 квітня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2017 року вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2017 року змінено в частині кваліфікації дій та призначеного покарання.

Зокрема, ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 185 та ч.4 ст. 187 КК України та на підставі ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років із конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 квітня 2016 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за дів дні позбавлення волі.

Вирок Апеляційного суду Кіровоградської області набрав законної сили негайно після його проголошення, що, до того ж, підтверджується і відповідним розпорядженням.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення ( ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

У свою чергу, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, що прямо визначено ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Тобто, виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, можна зробити висновок, що попереднє ув`язнення починається з моменту затримання особи і закінчується моментом набрання вироком законної сили.
Та у цьому випадку, суд установив, що заходи попереднього увязнення застосовувались до ОСОБА_3 у період з 22 квітня 2016 року ( з моменту затримання) і до 04 липня 2017 року (до набрання вироком законної сили).

І цей період повністю зарахований у строк відбування ним покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, питання, що порушується засудженим у даному зверненні, вже вирішене судами, а саме : строк його попереднього ув`язнення повністю зараховано у строк відбування покарання у виді позбавлення волі.

Період слідування з установи попереднього ув`язнення до установи вібування покарання, виходячи із змісту ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», не є попереднім ув`язненням і, відповідно, не може бути зарахований у строк відбування покарання.

Будь яких інших даних, що стосуються періоду попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , матеріали справи не містять, а тому суд не убачає правових підстав для задоволення його клопотання.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 376, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України за період з 22 квітня 2016 року по 20 липня 2017 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1