Справа №: 398/3583/18
провадження №: 1-кп/398/127/19
УХВАЛА

"04" грудня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про призначення у справі повторної судово-психологічної експертизи обвинуваченого ОСОБА_6 , проведення якої просить доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз, на вирішення експертів поставити наступне питання:
1) Чи є в діях ОСОБА_5 ознаки вчинення ним даного кримінального правопорушення у стані сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого?
Клопотання мотивоване тим, що на думку захисника допитаний у судовому засіданні експерт-психолог КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» пояснив, що для надання висновку про наявність сильного душевного хвилювання (афекту) в діях ОСОБА_5 необхідним є виявлення в його діях трьох стадій поведінки, а саме стадія накопичення психологічного душевного хвилювання, яка присутня в діях ОСОБА_5 , стадія розрядки та викиду психологічної енергії та емоції, під час якої особа повинна мати на меті знищення потерпілого повністю, тим самим його вбивство, яка відсутня в діях, та стадії розрядки, коли особа вчиняє незрозумілі здоровому глузду дії, така стадія ніби вбачається, так як ОСОБА_5 вже мертвого батька намагався затягнути в ліжко, вкривав його та підкладав під голову речі ніби живому, але щоб зробити такі висновки необхідно ще досліджувати особу ОСОБА_5 .
Крім того, сторона захисту вважає, що експерт не врахував кваліфікацію даного кримінального правопорушення, у зв`язку із чим неправильно оцінив поведінку ОСОБА_5 на час вчинення протиправного діяння, у зв`язку із чим просить призначити у справі повторну судово-психологічну експертизу.
Прокурор заперечує проти задоволення клопотання захисника, вважає недоцільним призначення повторної судово-психологічної експертизи.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Суд, вислухавши учасників процесу, приходить до наступного висновку висновку.
Відповідно до ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Статтею 332 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Пунктом 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року передбачено, що експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Згідно постанови Пленуму Верховного суду України N 8 від 30.05.97 (зі змінами внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05. 98) повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав осіб. Тобто повинні бути судом встановлені обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 15.06.2018 року задоволено клопотання слідчого та призначено у справі комплексну судову психолого-психіатричну експертизу ОСОБА_5 , одними із питань якої були: Чи знаходився ОСОБА_5 в емоційному чи афективному стані на момент скоєння ним кримінального правопорушення, чи міг правильно усвідомлювати факти, керувати своїми діями в момент скоєння кримінального правопорушення і в момент дачі показів в момент скоєння ним злочину? Чи знаходився ОСОБА_5 в стані сильного душевного хвилювання на період перебігу кримінального правопорушення?
На підставі вказаної ухвали суду було проведено експертизу. Відповідно до висновку комісії експертів № 313 від 21.08.2018 року, встановлено, що ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення страждав та на час проведення експертизи страждає іншими стійкими змінами особистості (хронічний синдром хворобливої особистості), проте вказані розлади не досягають ступеню психозу чи недоумства і не позбавляють його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч. 1 КК України. У відношенні інкримінуємового правопорушення ОСОБА_5 слід вважати осудним. Потребує лікування на загальних підставах , яке не протипоказане йому місцях позбавлення волі. Примусових заходів медичного характеру не потребує. В момент вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_5 в стані фізіологічного афекту не знаходився. Перебіг правопорушення, наявні матеріали кримінального провадження та пояснення досліджуваного ОСОБА_5 вказують на можливість цілеспрямованих дій, адекватного реагування на події, аналіз та передбачення розвитку ситуації, а також передбачення можливих наслідків власних дій, і може надавати свідчення органам слідства і суду.

Крім того, в судовому засіданні було допитано експерта - психолога ОСОБА_7 , який показав суду, що він був членом комісії експертів, що проводила судову психолого-психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також повідомив, що стан фізіологічного ефекту може тривати від 1 до декількох хвилин. Навіть через тривалий проміжок часу можна виявити факт перебування особи у конкретній ситуації з відповідними діями у стані афекту. В ході проведення дослідження обвинуваченого не було встановлено підстав та обставин, які б унеможливлювали здатність обвинуваченого аналізувати ситуацію, робити вільний вибір своїх дій. Крім того, експерт повідомив, що комісія в ході проведення дослідження вивчає особу досліджуваної особи, спілкується з нею, з особою проводиться тестування, за результатами якого через тиждень комісія експертів виносить рішення по даному питанню. Розвиток фізіологічного ефекту у особи передбачає три фази розвитку. В даній досліджуваній ситуації у обвинуваченого відсутня друга фаза, і це не залежить він наявності чи відсутності у особи стану алкогольного сп`яніння. Перша фаза передбачає накопичення стресу, і дана фаза мала місце у обвинуваченого, так як батько обвинуваченого постійно дорікав його у смерті матері, це для обвинуваченого була стресова ситуація, і він не міг з нею впоратися. Проте дана стадія не перейшла у другу фазу емоційного вибуху, так як мотиву вбити батька у обвинуваченого не було, відповідно, третя фаза (емоційне виснаження коли особа реагує нестандартними емоціями) також не відбулася. Згідно критеріїв фізіологічного ефекту в даному випадку він відсутній. Після оголошення показів обвинуваченого, які останній давав у суді, експерт повідомив суду, що стан фізіологічного афекту триває близько 5 хвилин, ситуація з обвинуваченим тривала набагато довше. Дійсно, той факт, що батько обвинуваченого прийшов до дому у нетверезому стані викликав у обвинуваченого стан стресу, коли накопичується структура афекту. Наступною стадією йде вибух- нанесення ударів, і якщо б дані удари були нанесені не після неодноразових виходів обвинуваченого на кухню, а одразу, можна було б говорити про другу стадію афекту. Ситуація з обвинуваченим це є реакція на дії потерпілого, тобто на удар він відповів ударом.

Тобто, суд приходить до висновку, що в експертному у висновку № 313 від 21.08.2018 року, та експертом в ході допиту в судовому засіданні було у повному обсязі надано відповіді на питання, заявлене захисником у його клопотанні.
Судом не встановлено підстав вважати, що висновок експерта № 313 від 21.08.2018 року є необґрунтованим чи суперечить іншим матеріалам справи.

В судовому засіданні захисником не був доведений факт, що вказана експертиза є суперечливою, і для усунення вказаних суперечностей необхідно призначити повторну судово-психологічну експертизу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що призначення повторної судово-психологічної експертизи у даному кримінальному провадженні є недоцільним та безпідставним, а тому у клопотанні захисника слід відмовити.
Керуючись статтями 242, 332, 370, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника про призначення повторної судово-психологічної експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1