Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 серпня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000044, внесеному до ЄРДР 05.03.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.1 ст.368-3, ч.2 ст.368-4 КК України, ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2019 року клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 задоволено частково. Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. по 08 год.

Строк дії ухвали до 15 вересня 2019 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується те, що він у другій половині березня 2019 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, звернувся до державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційний центр» Костянтинівської сільської ради Рівненської області ОСОБА_9 , з яким у нього були дружні стосунки та здійснив на нього вплив, шляхом висловлення пропозиції надати йому неправомірну вигоду за вчинення ним дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах ОСОБА_10 , а саме за прийняття рішення про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_10 на три об`єкти нерухомого майна в с. Підлужне, Костопільського району, Рівненської області.

В подальшому, 09 квітня 2019 року о 13 год. 07 хв. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_10 передав, а ОСОБА_6 з метою особистого збагачення та з метою подальшого надання неправомірної вигоди ОСОБА_11 , одержав кошти у розмірі 20 000 грн. з яких 7 000 грн. залишив собі.

11 квітня 2019 року, точного місця та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 надав ОСОБА_11 грошові кошти одержані 09.04.2019 року від ОСОБА_10 13 000 грн., з яких 6 454,73 грн. надав їй як неправомірну вигоду за вчинення нею дій з використанням наданих їй повноважень, а саме за проведення первинної інвентаризації та виготовлення технічних паспортів на належні ОСОБА_10 об`єкти нерухомого майна, а 6 545,27 грн. на здійснення офіційних платежів за проведення первинної інвентаризації та виготовлення технічних паспортів на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Крім того, 23 квітня 2019 року о 18 год. 18 хв. в службовому кабінеті, який розташований за адресою АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду вигляді грошових коштів у розмірі 2 600 доларів США за вплив на прийняття особою, уповноваженою на виконання функцій держави державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр» Костянтинівської сільської ради Рівненської області ОСОБА_9 рішення про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_10 на об`єкти нерухомого майна, а саме:

-конюшні, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;

-вагової, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, 22 квітня 2019 року було здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_10 на вищезазначені об`єкти нерухомого майна та технічні паспорти на ці об`єкти, після чого предмет злочину неправомірну вигоду у вигляді грошові коштів в розмірі 2600 доларів США у ОСОБА_6 вилучено в ході обшуку.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 369-2, ч.1 ст.368-3, ч.2 ст.368-4 КК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що судом безпідставно вказано на те, що ОСОБА_6 може негативно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 не проживають в одному населеному пункті з ОСОБА_6 . Звертає увагу суду, що слідчим та прокурором не доведено обставини, передбачені п.2,3 ч.1 ст. 194 КПК України в тому числі не наведено достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів; ступінь їх тяжкості; наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків; особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 вказали, як підставу застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання це наявність на утриманні батьків похилого віку та догляд за малолітніми дітьми.

Разом з тим, стороною захисту та ОСОБА_6 не наведено переконливих відомостей про те, що обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в період в період часу з 21 год. по 08 год. якимсь чином перешкоджає здійснювати догляд за батьками ОСОБА_6 та його дітьми.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2019 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу видідомашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. по 08 год. залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3