Постанова

Іменем України
17 жовтня 2019 року

м. Київ
Справа № 641/3484/17
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/818/631/18

Провадження № 51 1667 км 19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 09 січня

2017 року та № 0001258 від 01 червня 2017 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз 28 лютого 2013 року вироком Дергачівського районного суду

м. Харкова за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 4, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого 24 травня 2014 року по відбуттю строку покарання,
за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України,
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 січня 2019 року щодо нього.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року ОСОБА_6 засуджено:

- за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки

6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вказано рахувати з 23 травня 2017 року.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання попереднє ув`язнення з 23 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили та з 25 квітня 2016 року по 13 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 41 703 гривні 94 копійки процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_7 12 427 гривень 19 копійок; ОСОБА_8 55 253 гривні

62 копійки; ОСОБА_9 7264 гривні 32 копійки; ОСОБА_10 35 204 гривні

50 копійок; ОСОБА_11 66 891 гривню 96 копійок; ОСОБА_12 5247 гривень 79 копійок; ОСОБА_13 10 795 гривень 47 копійок; ОСОБА_14 2536 гривень; ОСОБА_15 48 924 гривні 21 копійку; ОСОБА_16 630 гривень;

ОСОБА_17 95 673 гривні 03 копійки; ОСОБА_18 71 536 гривень 40 копійок; ОСОБА_19 49 700 гривень 30 копійок; ОСОБА_20 3441 гривню 35 копійок; ОСОБА_21 89 585 гривень 81 копійку; ОСОБА_22 17 161 гривню 60 копійок; ОСОБА_23 9690 гривень 95 копійок; ОСОБА_24 3561 гривню 60 копійок; ОСОБА_25 1022 гривні; ОСОБА_26 3810 гривень.
Прийнято рішення щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності за наступних обставин.
08 лютого 2016 року приблизно о 20 годині ОСОБА_6 шляхом віджиму вікна проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав належне ОСОБА_26 майно, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3810 гривень.
За аналогічних обставин ОСОБА_6 як самостійно, так і за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали кримінального провадження щодо яких виділені в окреме провадження, повторно вчинив крадіжки з проникненням до житла:

09 лютого 2016 року з приміщення квартири

АДРЕСА_3 , заподіявши потерпілому ОСОБА_27 матеріальну шкоду на загальну суму 9396 гривень; 14 квітня 2016 року з приміщення квартири

АДРЕСА_4 , заподіявши потерпілим ОСОБА_25 та ОСОБА_24 матеріальну шкоду на суму відповідно 1022 гривні та 3561 гривня

60 копійок; 17 квітня 2016 року з приміщення квартири

АДРЕСА_5 , заподіявши потерпілому ОСОБА_28 матеріальну шкоду на загальну суму 16 200 гривень; 07 січня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_6 , заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 12 427 гривень 19 копійок; 11 січня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_7 , заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 55 253 гривні 62 копійки; 14 січня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_8 , заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму

7264 гривні 32 копійки; у період часу з 03 січня 2017 року по 17 січня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_9 , заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму

35 204 гривні 50 копійок; 18 січня 2017 року з приміщення будинку за адресою:

АДРЕСА_10 , заподіявши потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 89 582 гривні 81 копійка; 18 січня 2017 року з приміщення дворівневої квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , заподіявши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 66 891 гривня 96 копійок; у період часу з 15 січня 2017 року по 19 січня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_13 , заподіявши потерпілій ОСОБА_29 матеріальну шкоду на загальну суму 39 991 гривня 80 копійок; 31 січня 2017 року з приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_14 , заподіявши потерпілій ОСОБА_30 матеріальну шкоду на суму 2400 гривень; 31 січня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_15 , заподіявши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5247 гривень 79 копійок; 05 лютого 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_16 , заподіявши потерпілому ОСОБА_31 матеріальну шкоду на загальну суму 1832 гривні; 17 лютого 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_17 , заподіявши потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 12 615 гривень 45 копійок; у період часу з 17 лютого 2017 року по 18 лютого 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_18 , заподіявши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 10 795 гривень 45 копійок; 04 березня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_19 , заподіявши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 2536 гривень; у період часу з 03 березня 2017 року по 05 березня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_20 , заподіявши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 48 924 гривні 21 копійка; 07 березня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_21 , заподіявши потерпілому ОСОБА_32 матеріальну шкоду на суму 1400 гривень; у березні 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_22 , заподіявши потерпілому ОСОБА_33 матеріальну шкоду на загальну суму 6017 гривень; у період часу з 16 березня 2017 року по 23 березня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_23 , заподіявши потерпілій ОСОБА_34 матеріальну шкоду на загальну суму 17 665 гривень 15 копійок; в ніч з 25 березня 2017 року на 26 березня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_24 , заподіявши потерпілому ОСОБА_35 матеріальну шкоду на загальну суму 6562 гривні; 26 березня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_25 , заподіявши потерпілому ОСОБА_36 матеріальну шкоду на загальну суму 2 816 гривень 80 копійок; у період часу з 31 березня 2017 року по 02 квітня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_26 , заподіявши потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 630 гривень; у період часу з 22 квітня 2017 року по 23 квітня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_27 , заподіявши потерпілій ОСОБА_37 матеріальну шкоду на загальну суму 157 162 гривні 89 копійок; в ніч з 28 квітня 2017 року на 30 квітня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_28 , заподіявши потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 17 161 гривня 60 копійок; у період часу з 28 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_29 , заподіявши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 95 673 гривні 03 копійки; у період часу з 29 квітня 2017 року по 01 травня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_30 , заподіявши потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 71 536 гривень 49 копійок; у період часу з 07 травня 2017 року по 08 травня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_31 , заподіявши потерпілому ОСОБА_38 матеріальну шкоду на загальну суму 48 878 гривні 77 копійок; у період часу з 06 травня 2017 року по 10 травня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_32 , заподіявши потерпілій ОСОБА_39 матеріальну шкоду на загальну суму 49 700 гривень 30 копійок; у період часу з 14 травня 2017 року по 15 травня 2017 року з приміщення квартири АДРЕСА_33 , заподіявши потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 3441 гривня 35 копійок.
Крім того, ОСОБА_6 біля кіоску тютюнових виробів на перехресті пр. Архітектора Альошина та пр. Олександрівського в м. Харкові, скориставшись станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_40 , який не міг правильно сприймати дійсність, повторно таємно викрав майно останнього, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1916 гривень.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 січня 2019 року зазначений вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо нього у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Указує на те, що інкримінованих злочинів він не вчиняв, обмовив себе під впливом правоохоронних органів.
Заперечень на касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 від учасників судового провадження не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу необґрунтованою і просила залишити її без задоволення, а судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Доводи касаційної скарги про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (ст. 349 ч. 3 КПК України).

Зі змісту вироку видно, що розгляд кримінального провадження судом першої інстанції проведено в порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

Згідно із журналом судового засідання від 25 липня 2018 року та аудіозаписом цього судового засідання, який міститься на технічному носії фіксації кримінального провадження в суді першої інстанції, ОСОБА_6 заявив, що суть обвинувачення йому зрозуміла і він повністю визнає свою вину, а також заявлені потерпілими позовні вимоги, просив суд розглянути справу у спрощеному порядку. Після допиту обвинуваченого ОСОБА_6 , з урахуванням думки учасників судового провадження, суд прийняв рішення про розгляд кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України. При цьому суд роз`яснив усім учасникам судового провадження, у тому числі обвинуваченому ОСОБА_6 , наслідки розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, які йому були зрозумілі.

Отже, доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 щодо заперечення винуватості не можуть бути предметом дослідження суду касаційної інстанції.

Про застосування незаконних методів слідства засуджений ОСОБА_6 ні в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду не заявляв і такі відомості в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок місцевого суду, належним чином перевірив викладені у ній доводи, які аналогічні доводам його касаційної скарги, і визнав їх безпідставними, належним чином мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Покарання, призначене ОСОБА_6 , за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 , скасування судових рішень щодо нього і призначення нового розгляду в суді першої інстанції не знаходить.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд

ухвалив:
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу без задоволення.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3