Справа № 191/4092/19
Провадження № 1-кс/191/1539/19
У Х В А Л А
іменем України

31 жовтня 2019 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Васильківка, Васильківського району Дніпропетровської області, неодруженого, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.05.2004 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 К України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки4

- 21.11.2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 УУ України частково приєднано по вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.05.2004 року та до відбуття 6 років позбавлення волі;

- 31.10.2006 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.15, ст.289 ч.3 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано по вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.05.2004 року та до відбуття 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 04.12.2012 року з Вільнянської ВК №20 по відбуттю строку покарання.

- 08.09.2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1, ст. 395 ч.1 КК України до 3 місяців арешту.

23.10.2019 Синельниківський міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
Подане 31.10.2019 року на розгляд слідчому судді клопотання вмотивовано тим, що в межах досудового розслідування кримінального провадження №0001603, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

-Оглядом місця події від 29.10.2019 року та від 30.10.2019 року (а.с.7,10);

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.10.2019 року, який вказав, що 29.10.2019 року, за його адресою місця проживання: АДРЕСА_3 , стався конфлікт між ним та ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 вихопив у нього з руки мобільний телефон «Lenovo» та пішов з будинку (а.с.6);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.10.2019 року, яка вказала, що вона 29.10.2019 року, приблизно о 21 год. 00 хв., була свідком того, як ОСОБА_5 наносив удари її сину ОСОБА_7 та потім вихопив у нього з рук телефон «Lenovo та пішов з їх будинку (а.с.8);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.10.2019 року, який пояснив, що 29.10.2019 року, приблизно о 21 год. 00 хв. за вищевказаним домоволодінням він став свідком того, як стався конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 наносив удари його племіннику ОСОБА_7 після чого ОСОБА_5 вихопив у нього з рук телефон «Lenovo» та пішов з їх будинку (а.с.9);

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.10.2019 року, який на підставі ст. 63 Конституції України на даний час відмовився від надання показів (а.с.26-27),

та іншими матеріалами, доданими до клопотання.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та під час досудового розслідування відповідно до вимог п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що будучи обізнаний про суворість покарання за вчинене ним кримінального правопорушення може перераховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може вичинити інше тяжке правопорушення, оскільки засуджений 23.10.2019 року до 3 років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, може незаконно впливати на можливих свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, щодо зміни в подальшому ними свідчень, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили належне виконання підозрюваним процесуальних рішень, є неможливим.

Обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, так як зібрані відносно нього характеризуючи дані вказують на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

30 жовтня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

30 жовтня 2019 року ОСОБА_5 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї причетності до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, так як збитки він відшкодував.

Захисник ОСОБА_6 вважав можливим у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та надав клопотання про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації, проживає спільно зі своєю сім`єю, не офіційно але працює, не має наміру ухилятися від слідства та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного та позицію адвоката, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ст. ст.177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, з урахуванням презумпції невинуватості, враховуючи принцип поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Беручи до уваги те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Також п.1 ч.1 ст.178 КПК України зобов`язує оцінити вагомість наявних доказів учинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше неодноразово судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді від 4 до 6 років позбавлення волі, в той самий час з`ясовуючи питання про міцність соціальних зв`язків слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не має місця роботи, є неодруженим, підозрюється у вчиненні злочину, після ухвалення вироку, а саме 23.10.2019 року, ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, і знов підозрюється у вчиненні злочину проти власності, проживає не за місцем реєстрації, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 п.п.1,5 ст. 177 КПК України.

Суд не приймає доводи сторони захисту, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з підстав наведених вище.

Тому, додані до клопотання слідчого докази, слідчий суддя вважає вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також вчиняти інші злочини.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 08 жовтня 2018 року (справа №927/490/18) викладено позицію, що прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочинів, у вчиненні якого він підозрюється та обставини їх вчинення, вважаю за необхідне визначити йому заставу в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 57630 гривень. Внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Васильківка, Васильківського району Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання - з 30 жовтня 2019 року 07 години 00 хвилин.

Строк дії ухвали до 28 грудня 2019 року до 07 години 00 хвилин.
Встановити підозрюваному ОСОБА_5 , заставу у сумі 57630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора , суду за викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1