ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 346/549/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/290/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2019 року,-

ВсТАНОВИла:

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів по 29 вересня 2019 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжних захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, не дає можливості перешкоджанню інтересам правосуддя шляхом ухилення його від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у кримінальному провадженні.

Суд вказав, що наведені ризики є дійсними та триваючими, підстави для продовження запобіжного заходу не відпали, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційних скаргах адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 просять змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, вважають, що ухвала не відповідає вимогам кримінального законодавства та практиці ЄСПЛ.

Посилаються на те, що суд не може брати до уваги лише тяжкість вміненого обвинуваченому злочину, а має оцінювати обґрунтованість підозри та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Апелянти вказують, що обвинувачений не може впливати на свідків, так як вони були допитані в судовому засіданні, в нього погіршився стан здоров`я, окрім того, має постійне місце проживання, на утриманні у нього є неповнолітня дитина, що свідчить про міцність соціальних зв`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, просять їх задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційні скарги обвинуваченого та захисника, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала, яку оскаржує обвинувачений та захисник, постановлена головуючим суддею 01 серпня 2019 року у судовому засіданні в кримінальному провадженні по обвинуваченню, в тому числі ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, при розгляді питання доцільності продовження строку дії раніше обраного під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими, зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у даному кримінальному провадженні.

І хоч обвинувачений має постійне місце проживання, посилається на погіршення стану здоров`я, на утриманні у нього є неповнолітня дитина, і як вказує апелянт, він не може впливати на свідків, які були допитані в судовому засіданні, проте суспільна небезпека особи обвинуваченого та обставини, у яких він підозрюється, не зменшилися.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання обвинуваченого не є можливим, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк 60 днів.

Посилання апелянтів, що ухвала суду не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованими, так як ухвала постановлена у відповідності до ст. 331 КПК України стосовно обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження по суті.

Окрім того, суд зазначив, що застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, тому підстав для її скасування та зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи