У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.12.2019 року, якою відносно
підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка, Арбузинського р-ну, Миколаївської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 січня 2020 року включно з визначенням застави у розмірі 96 800 грн. 00 коп.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5
В с т а н о в и в :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
____________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/859/19 Слідчий суддя: ОСОБА_8

Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Задоволено клопотання начальника СВ Абузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Визначено заставу у розмірі 96 800 грн. 00 коп.
У разі внесення застави зобов`язано ОСОБА_6 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту - м. Южноукраїнськ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
4) утриматися від спілкування зі свідками, окрім, як під час процесуальних (слідчих) дій;
5) здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою та підлягає скасуванню.
Зазначає, що слідчим суддею допущена однобічність та неповнота розгляду, не враховано відсутність ризиків, які б прямо вказували на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити покладених на підозрюваного обов`язків.

Окрім того, на думку апелянта, слідчим суддею безпідставно неврахований незадовільний стан здоров`я підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання начальника СВ Абузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюються в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке внесене до ЄРДР за № 0000227 від 15 червня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою і установлено ряд ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Начальник СВ Абузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

В клопотанні слідчого необхідність продовження застосування відносно підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване тим, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не дасть змоги запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків і належну поведінку підозрюваної.
Після вивчення матеріалів клопотання слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного злочину та доведеність існування заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також про те, що вони не зменшились на даний час.
Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя продовжив строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що запобігти наявним ризикам, які не зменшилися на даний час, шляхом обрання іншого запобіжного заходу не можливо і інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається із наданих матеріалів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, внесене до ЄРДР за № 0000227 від 15 червня 2019 року.
07 жовтня 2019 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Начальник СВ Абузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

При цьому мотивував своє клопотання та зазначив, що завершити досудове розслідування на даний час не можливо, оскільки є потреба у виконанні ряду процесуальних дій, у той час, як строк тримання ОСОБА_6 під вартою закінчується 04 грудня 2019 року.

Зазначене клопотання подане в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, а його зміст відповідає вимогам ч. 3 вказаної статті.
Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з загальними правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування такого виду запобіжного заходу вперше.
Зокрема, здобуті під час досудового розслідування докази в повній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину та є достатніми у сенсі положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №№ 0000227;
Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.
Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про існування заявлених слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Існування даних ризиків об`єктивно підтверджується матеріалами доданими до клопотання.
З урахуванням тяжкості вчиненого підозрюваним злочину, вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, та неможливості запобіганню іншим ризикам шляхом застосування менш суворих, ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливості завершення досудового розслідування у встановлені Законом строки, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що на даний час ризики не зменшились та застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Так, продовжує існувати ризик переховування від органу досудового слідства та суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; існує ризик знищення або спотворення будь яких із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває і в його ході встановлюється причетність до учинення злочину інших осіб, існує ризик впливу на свідків, Крім того, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працевлаштований і вживає наркотичні засоби.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про не зменшення на час постановлення оскаржуваної ухвали раніше заявлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на зазначене, доводи захисника відносно того, що слідчий суддя дійшов хибного висновку щодо наявності достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України і застосування іншого запобіжного заходу неможливе, є безпідставними.
Доводи захисника, що слідчим суддею не був врахований незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 є безпідставними.

Так, слідчий суддя дійшов висновку, що незадовільний стан здоров`я підозрюваного не є тими визначальними обставинами, які б давали можливість обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Колегія суддів з даним висновком погоджується, оскільки в умовах тримання в СІЗО підозрювані, обвинувачені не позбавлені можливості отримувати належне лікування своїх захворювань.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.
Положеннями наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Окрім того, в матеріалах провадження не міститься жодних медичних документів з приводу того, що підозрюваний не може отримувати належне лікування в умовах утримання в СІЗО, вільно обирати лікаря чи бути направленим на лікування до обраного закладу охорони здоров`я в передбаченому законом порядку. Таких даних не надано також і апеляційному суду.
З огляду на наведене, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстави для її скасування відсутні.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376,405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.12.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: