Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1017/19
Провадження № 1-кп/280/292/19
ВИРОК
Іменем України

05 листопада 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000310 від 28.05.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області , українця, громадянина України, з середньо освітою, працюючого ФОП ОСОБА_5 полірувальником, маючого на утриманні сина, 2005 р.н., депутатом та інвалідом не являється, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період часу з 2002 по травень 2008 перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 та за період їх спільного проживання у них народився син - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до рішення Коростишівського районного суду від 06.07.2007 ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 138 гривень 90 копійок щомісячно, починаючи з 04.06.2007 і до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 20.05.2019 по теперішній час ОСОБА_4 був офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , також з 2007 по березень 2019 не офіційно працював на посаді різноробочого на підприємствах по обробці гранітного каменю, які розташовані на території Коростишівського району і маючи можливість не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, чим став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-539 від 06.07.2007 ОСОБА_4 не здійснював систематичних виплат аліментів на користь ОСОБА_6 , у період часу з травня 2018 по квітень 2019.

Внаслідок указаних злочинних дій ОСОБА_4 , а саме злісного ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 , у період часу з травня 2018 по квітень 2019 утворилась заборгованість у розмірі 8 539, 10 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння , частково відшкодував шкоду.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилась, відповідно до свідоцтва про смерть Коростишівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області , серія НОМЕР_2 від 17.08.2019 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №313.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений, прокурор, не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як умисні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дітей(аліментів).

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України є злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_4 працює, має на утриманні малолітню дитину, 2005 року народження, раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується негативно, частково відшкодував шкоду.
Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнає обставиною,яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статей Кримінального Закону, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання останнім нових злочинів, оскільки перебуваючи під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, він відчуватиме відповідний тиск відповідальності, при цьому залишаючись соціально адаптованою особою, відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання у місцях обмеження волі.
Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік, якщо в період якого не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1