ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/809/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 секретаря ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000944 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця громадянина України, не одруженого, із неповною загальною середнью освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 02.12.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., 24.06.2016 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підстав ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
29.01.2018 року, близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на вбивство ОСОБА_7 , у гіпермаркеті «Епіцентр», за адресою: м. Київ, пр-т. Григоренка, 40 придбав металевий трос та дерев`яний брусок, з метою виготовлення знаряддя для вчинення вбивства ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_5 із металевого тросу та дерев`яного бруска виготовив предмет для удушення людини (удавку). 30.01.2018 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 6-а ОСОБА_5 перебував на задньому сидінні в автомобілі «ДЕО ЛАНОС» д.н.з. НОМЕР_1 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які знаходилися на передніх сидіннях автомобіля. В подальшому ОСОБА_5 , на ґрунті неприязних відносин, маючи злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи настання таких наслідків у вигляді смерті іншої людини, тобто потерпілого ОСОБА_10 , будучи позаду останнього, дістав з кишені пальто заздалегідь приготовлений для удушення предмет (удавку), яку накинув на шию потерпілого ОСОБА_7 та став здушувати шию. Однак, удавка з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 порвалася. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на вбивство потерпілого, ОСОБА_5 побачив на задньому сидінні транспортного засобу ніж господарсько-побутового призначення та взявши його до правої руки, наніс двадцять один удар в область голови та верхньої частини тулуба ОСОБА_7 , тобто місце розташування життєво важливих органів, при цьому останній захищався від ударів своїми руками. В результаті нанесення вищевказаних ударів, ОСОБА_5 спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді подряпин в лобній ділянці зліва -2, в ділянці надпереднісся зліва-1, в лівій виличній ділянці-2, на передній поверхні шиї зліва в середній третині-1, на передній поверхні лівого плеча у верхній третині-1, на зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді різаних ран в лобно - тім`яній ділянці зліва-1, в тім`яно -скроневій ділянці справа-2, на лівому крилу носу-1, в лівій виличній ділянці-2, на долонній поверхні правої кисті-в проекції п`ясно-фалангового суглобу 1-го пальця-1 та в ділянці проксимальної фаланги 3-го пальця-1, на тильно-долонній поверхні нігтьової фаланги 4 пальця її -1, на задній поверхні правого променево-зап`ясного суглобу-1, на заднє-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині-1, на передній поверхні лівого плечового суглобу-1 та лівого плеча у верхній третині, при цьому виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не був закінчений з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку із тим, що потерпілий від отриманих тілесних ушкоджень не помер, а ОСОБА_9 почав витягувати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 із автомобіля.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не визнав, та суду показав, що разом із потерпілим у нього спільний бізнес, та через те, що він винен останньому певну суму грошових коштів, останнім часом у них склалися не прості стосунки. Потерпілий вимагав повернути йому брог, при цьому погрожував та навіть одного разу побив його. Також напередодні подій, які мали місце, свідок ОСОБА_9 , який є їх спільним знайомим, повідомив йому, що ОСОБА_7 через борг погрожував його дівчині. Після цього, для того, щоб виключити можливість реалізації погроз ОСОБА_7 у свій адрес та в адрес своєї дівчини, він вирішив налякати останнього та купив у "Епіцентрі" металевий дріт і дерев`яний брусок з чого зроботив так звану "удавку". В подальшому він попросив ОСОБА_9 забрати потерпілого ОСОБА_7 та привести до нього під приводом повернення боргу. Знаходячись у автомобілі ОСОБА_9 на задньому сидінні, потерпілий ОСОБА_7 у цей час, знаходився на передньому пасажирському сидінні, він накинув удавку на шию останнього та почав його душити, однак дріт був надто тонким та відразу порвався. Після цього, потерпілий повернувся до нього та почав наносити йому удари руками. Захищаючись, він схопив якись предмет, який на той час був у автомобілі та наніс ним кільки ударів по голові та тулобу потерпілого, після чого їх розтягнув ОСОБА_9 . Позбавляти життя потерпілого ОСОБА_7 він умислу не мав, а всі дії вчинив, виключно з метою налякати останнього, щоб той не погрожував його дівчині та йому.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, його вина у вчиненні цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що обвинувачений був винен йому приблизно 3 тисячі доларів США. У той вечір обвинувачений зателефонував йому та повідомив, що гроші привезе їх спільний знайомий ОСОБА_9 . У домовлений час він спустився та сів у мишину на переднє пасажирське сидіння. У момент коли у автомобілі знаходився він, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , який сидів на задньому сидінні, останній накинув йому на шию невідомий предмет та почав душити. Через певний проміжок часу, після того коли він намагався звільнитись, вказаний предмет обірвався та йому вдалося вирватись. Після цього, він повернувся до ОСОБА_5 на заднє сидіння та намагався з`ясувати, що відбувається. Однак останній почав наносити йому хаотичні удари невідомим предметом, як пізніше виявилося ножем, в область голови, в результаті чого у нього почалася кровотеча. Після цього вони вийшли із автомобіля і він попросив ОСОБА_9 відвести його у лікарню.

Свідок ОСОБА_9 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що вночі 30.01.2018 року йому зателефонував обвинувачений та попросив підвести його до вулиці Вишняківської де він повинен зустрітися з ОСОБА_7 . Коли вони всі знаходилися у автомобілі, ОСОБА_7 на передньому пасажирському сидінні, обвинувачений ОСОБА_5 на задньому сидінні, останній накинув на шию ОСОБА_7 якись предмет та почав душити, однак через деякий час потерпілий звільнився та між ними почалася бійка. З мето припинення цих дій, він витягнув із автомобіля ОСОБА_7 та побачив, що обличчя та руки у нього були в крові та він попросив відвести його в лікарню. Також свідок зазначив, що не виключає, що у нього у автомобілі міг знаходитися ніж. Крім цього свідок показав, що ОСОБА_5 був винен ОСОБА_7 певну суму грошей, та ОСОБА_5 повідомляв йому, що він має намір вбити потерпілого для того, щоб позбутися боргу та уникнути реалізації погроз у свій адрес, однак він сприймав це як жарт.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України окрім його показань та показань потерпілого і свідка підтверджується наступними доказами. Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.01.2018 року (т.1 а.п. 88), з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 30.01.2018 року близько 03:00 год. наглядно знайомий громадянин на ім`я ОСОБА_11 наніс йому тілесні ушкодження. Даними протоколу огляду місця події від 30.01.2018 року з фототаблицями (т.1 а.п. 89-95), з якого вбачається, що під час огляду земельної ділянки яка розташована на з`їзді на проспект Миколи Бажана зі сторони вул. Вишняківської у напрямку м. Бориспіль, на металевому відбійнику знаходиться металевий трос товщиною 4 мм, довжиною приблизно 45-50 см, один кінець якого прив`язаний до дерев`яного бруска та перемотаний скотчем, з іншої строни трос обірваний. Висновком експерта № 254 від 01.02.2018 року (т.1 а.п.97-102) з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та при вивченні медичної документації на його ім`я виявлені наступні ушкодження: а) подряпини - в лобній ділянці зліва-2, в ділянці надпереднісся зліва-1, в лівій виличній ділянці-2, на передній поверні шиї зліва в середній третині-1, на передній поверні лівого плеча у верхній третині-1, на зовнішній поверні правого передпліччя в нижній третині-1; б) різані рани - в лобно-тім`яній ділянці зліва-1, в тім`яно-скроневій ділянці справа-2, на лівому крилі носу-1, в лівій виличній ділянці-2, на лівому крилі носу-1, в лівій виличній ділянці-2, на долонній поверхні правої кисті - в проекції п`ясно-фалангового суглобу 1-го пальця -1, та в ділянці проксимальної фаланги 3-го пальця-1, на тильно долонній поверхні нігтьової фаланги 4-го пальця-1, на задній поверхні правого променевого-зап`ясного суглобу-1, на заднє-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині-1, на передній поверхні лівого плечового суглобу-1 та лівого плеса у верхній третині-1. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок 21 (двадцятиоднократної) дії гострого (гострих) предмету (предметів), якому (яким) притаманні ріжучі властивості. Враховуючи наявну морфологію вказних тілесник ушкоджень та момент проведення судово-медичного огляду та даних отриманої медичної документації - можна вважати спроможним строк їх утворення у вказаний в описовій частині даної постанови термін, тобто 30.01.2018 (з урахуванням часових даних отриманої медичної документації - були спричинені до 04 год. 55 хв.) Спричинення виявлених тілесних ушкоджень не супроводжувалося розвитком явищ, небезпечних для життя.
Вказані в підпункті а) даних «Підсумків» тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Кожне з вказаних у підпункті б) «Підсумків» тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Даними відображеними у протоколі слідчого експеременту з додадком від 01.02.2018 року (т. 1 а.п.111-112) з якого вбачається, що 01.02.2018 року, за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-А, потепрілий ОСОБА_7 за участі статистів відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, та розповів про перебіг подій які мали місце 30.01.2018 року, згідно яких у той момент коли він знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , який знаходився на задньому сидінні, накинув йому на шию невідомий предмет та став душити, однак вказаний предмет обірвався та він повернувся до ОСОБА_5 , який наніс йому ножем цілу серію хаотичних ударів у область голови.

Протоколом слідчого експеременту з додадком від 01.02.2018 року (т. 1 а.п.113-114) з якого вбачається, що 01.02.2018 року, за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-А, свідок ОСОБА_9 за участі статистів відтворив обстановку і обставини подій, які мали місце 30.01.2018 року, показавши, яким чином ОСОБА_5 душив потерпілого ОСОБА_7 , детально відтворивши дії кожного із них у цей момент.

Даними протоколу слідчого експеременту з додадком від 01.02.2018 року (т. 1 а.п.119-120) з якого вбачається, що 01.02.2018 року, за адресою: АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 за участі статистів відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , та розповів про перебіг подій, які мали місце 30.01.2018 року, зокрема ОСОБА_5 детально показав, яким чином він накинув удавку на шию потерпілого та душив його, також ОСОБА_5 показав, як він наносив удари ножеим по голові та верхій частині тіла ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_5 зазначив, що мав намір саме вбити потерпілого для того, що уникнути реалізації погроз в його адресу та адресу його дівчини.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.11.2018 року (т.1 а.п. 132-136) з якого вбачається що 12.11.2018 року о 08 год. 30 хв. був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді про розук.

Висновком судово-психіатричного експерта № 756 від 27.11.2018 року (т.1 а.п. 144-146) відповідно до якого: у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , останній на будь-який психічний розлад не страждав і за психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , останній ознак тимчасового хворобливого розгляду психічної діяльності не виявляв і за психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_5 на будь-який психічний розлад не страждає і за психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не постребує. У теперішній час ОСОБА_5 на хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає та протиалкогольного чи протинаркологічного лікування не потребує.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_12 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_5 наданих у судовому засіданні, про те, що він не мав наміру вбивати потерпілого, а лише хотів його налякати, суд ставиться до таких показань критично та розцінює їх виключно, як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Крім цього, вказані показання спростовуються комплексом зібраних у кримінальному провадженні чітких, логічних, послідовних, переконливих та узгоджених між собою доказів.
Сам обвинувачий ОСОБА_12 не заперечує той факт, що 30.01.2018 року він був на місці вчинення злочину, мав конфлікт із потерпілим, використовував спеціально виготовлену удавку, конструктивні елементи для якої придбав у гіпермаркеті "Епіцентр", та після того коли удавка обірвалася наносив потерпілому удари ножем в обасть голови.
Умисел саме на вбивство потерпілого підтверджується тим, що дії обвинуваченого були детально сплановані. Останній у гіпермаркеті"Епіцентр" придбав трос та деревяний брусок з яких в подальшому, для полегшення вчинення злочину, зробив удавку . Під приводом повернення боргу, він організував зустріч із потерпілим, та під час того коли він знаходився на передньому сидінні автомобіля, намагався його задушити, однак коли удавка несподівано для нього обірвалася, він не відмовився від свого задуму направленого на вбивство пртерпілого та з метою його кінцевої реалізації наніс останньому цілу серію ударів ножем у область голови.
Також чіткий умисел на вбивство потерпілого підверджується кількістю ударів ножем у область голови потерпілого. Наносячи 21 удар ножем у верхню частину тіла потерпілого, в тому числі і в голову, обвинувачений розумів, що настане смерть потерпілого та бажав цього.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_5 повідомляв йому, що він має намір вбити потерпілого, однак він сприймав це як жарт.
Також під час слідчого експеременту (т. 1 а.п.119-120) ОСОБА_5 зазначив, що мав намір саме вбити потерпілого для того, що уникнути реалізації погроз в його адресу та адресу його дівчини.

Розв'язуючи питання спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_12 , суд враховує у сукупності всі досліджені у судовому засіданні докази та обставин вчиненого і приходить до категоричного висновку, що умисел останнього був спрямований, виключно на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_13 .
Окрім цього, розкриваючи питання суб'єктивної сторони злочину, слід звернути увагу на той факт, що обвинуваченим було повно та вичерпно реалізовано всі дії для доведення злочинного умислу до кінця та настання злочинних наслідків у видів смерті потерпілого ОСОБА_7 , однак від незалежних від нього причин, а це обірвання удавки, захист потерпілого, та дії ОСОБА_9 , який почав витягувати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 із автомобіля, такі наслідкидки не настали.
Надаючи відповідь на питання мотиву дій обвинуваченого, суд беручи до уваги комплекс досліджених доказів робить висновок, що таким мотивом є неприязні відносини із потерпілим, на які вказували потерпілий ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_14 , та які не заперечував сам обвинувачений ОСОБА_5 .
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, на те, що у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому всі висновки судом зроблені, виключно, в межах висунутого обвинувачення.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винуватим у вчинені інкримінованого йому злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, при якому особа виконала усі дії, які ввжала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлені. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, а саме те, що він будучи раніше неодноразово судимим належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і маючи невідбуте покарання за попереднім вироком, вчинив новий, умисний, особливо тяжкий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, під час досудового розслідування кримінального провадження переховувася від слідства та був оголошени у розшук, відсутні обставини, що пом'якшують покарання та наявна обставина, що обтяжує покарання у виді рецедиву злочинів, у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувають обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України та за ч.3 ст.185 КК України, у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України. Також вирішуючи питання, щодо виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд окремо враховує тяжкість злочину який вчинив обвинувачений, його відношення до вчиненого, що в комплексі з інформацією про особу обвинуваченого та його попередні судимості свідчить про відсутність бажання ставати на шлях виправлення та цілеспрямований вибір антисоціальної і злочинної моделі поведінки останнього, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.115 КК України із врахуванням вимог ст.68 КК України, із частковим приєднанням на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2016 року, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому, та у повній мірі буде відповідати вимогам ст.ст.50,65 КК України. Підстав для засотосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,- З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2016 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 12.11.2018 року. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2 627 гривень 40 копійок за проведення судових експертиз. Речовий доказ металевий трос прив`язаний до дерев`яного бруска знищити. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя:
Судді: