КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15,ч.3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України

за участю
прокурора ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 09 грудня 2019 року.

Як вказав в ухвалі слідчий суддя, прокурором у клопотанні та доданих документах доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або приховувати речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема і шляхом уникнення суду, прокурора та слідчого. Врахувавши тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, характер і спосіб вчиненого діяння, стан здоров`я, який не перешкоджає утримуватись в місцях попереднього ув`язнення, слідчий суддя прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваний ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_5 в своїй апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою відмовити.

Захисник посилається на порушення права на захист через перешкоджання адвокатам у здійсненні захисту ОСОБА_7 . Зазначає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було подано до Печерського райсуду м. Києва 10 жовтня 2019 року, однак копія цього клопотання з відповідними додатками було вручено прокурором підозрюваному напередодні 09 жовтня 2019 року, а захисникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 копії клопотання із відповідними додатками взагалі не вручалися.
Розгляд клопотання прокурора відбувся за участі захисника, якого було залучено нібито для проведення окремої процесуальної дії, всупереч приписам ч.1 ст.53 КПК України, оскільки захисники ОСОБА_7 за договором ОСОБА_5 та/або ОСОБА_6 жодного виклику в це судове засідання саме від суду не отримували.
Підозрюваний ОСОБА_7 не був повідомлений про те, що йому призначено адвоката з БВПД. Його думку з цього приводу суддя не з`ясовував, заперечити проти участі адвоката за призначенням ОСОБА_7 можливості не надали.
Більше того, йому не надано ані хвилини на опрацювання правової позиції у справі. Призначений адвокат не проявив зацікавленості у справі.
Сторона захисту посилається на відсутність будь-яких ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Зазначає, що розмір застави не співвідноситься із шкодою, буцімто заподіяною інкримінованими діяннями. Також, визначений ОСОБА_7 розмір застави в 20 млн. гривень явно не співвідноситься з майновим станом підозрюваного, який разом з дружиною, володіє тільки квартирою в Ірпені. Встановлення застави у розмірі, який для підозрюваного є завідомо нереалістичний, є запереченням самого права очікувати суду на свободі, передбаченого ст.5.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Крім того, як зазначає сторона захисту, в судовому засіданні прокурор, зокрема, посилався на те, що досудове розслідування було продовжено до 6 місяців відповідною постановою першого заступника прокурора м. Києва від 04 жовтня 2019 року, але прокурором не було подано слідчому судді в якості доказу постанови прокурора, на яку він посилався у клопотанні. Не має про це й відомостей у витягу з ЄРДР, який був наданий прокурором разом з клопотанням, що на думку захисту, свідчить про те, що насправді строки досудового розслідування на момент розгляду клопотання прокурора вже закінчилися.

Захисник ОСОБА_6 , в своїй апеляційні скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, скасувати ухвалу слідчого судді про продовження строку гримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою відмовити.
Щодо строку апеляційного оскарження захисник зазначає, що вступну та резолютивну частини ухвали було оголошено в судовому засіданні 11 жовтня 2019 року,в якому він присутній не був, так як не був повідомлений про час та дату судового розгляду, а повний текст ухвали отримав 28 жовтня 2019 року.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що затримання ОСОБА_7 відбулось з грубим порушенням норм КПК України, а саме ч. 1 ст. 208 КПК України.
Вказує, що участь в злочинній організації, чи вчинення інших злочинів не є підставою для затримання без ухвали суду. Крім того, апелянт зазначає, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , було вчинено в 2017-18 роках. Отже, затримання не проведено безпосередньо після вчинення злочинів.

Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини (по справі Корнейкова проти України) сторона захисту вказує, що не може вважатись належною підставою затримання наведене в ухвалі від 19 серпня 2019 року міркування прокурора про те, що інкриміновані ОСОБА_7 злочини (ч.1 ст.255, ч.3 ст.209) є триваючими, і його було затримано саме під час вчинення ним цих злочинів. Жодного разу ані в протоколі затримання, ані пізніше прокурор не вказав, які конкретно дії вчиняв ОСОБА_7 за місцем свого затримання.

У справі підозра ОСОБА_7 у провадженні №0004959 стосується трьох окремих епізодів, які мали місце в 2017-2018 роках, а затримано ОСОБА_7 в 2019 році без санкції суду поза будь-яким зв`язком із жодним з вказаних епізодів.
Посилаючись на практику Європйського суду з прав людини, апелянт вказує на порушення права захисту ОСОБА_7 та зазначає, що приховування матеріалів (зокрема - додатків) клопотання про продовження строку гримання під вартою ОСОБА_7 позбавило сторону захисту можливості спростувати це клопотання.

Захисник ОСОБА_6 також вказує. що в судовому засіданні 11 жовтня 2019 року захисником ОСОБА_5 було заявлене клопотання про відкладання розгляду клопотання прокурора у зв`язку із невиконанням прокурором вимог щодо врученням клопотання стороні захисту, яке було слідчим суддею задоволено. Слідчий суддя констатував це порушення норм КПК України з боку прокурора та зобов`язав його виконати відповідні положення КПК України, у зв`язку із чим судове засідання було відкладене. При цьому ані час, ані дата судового засідання визначені не були. Таким чином, захисник ОСОБА_5 , яка була присутня в судовому засіданні з самого початку, не була повідомлена про дату або час розгляду, який повинен був відбутися після виконання прокурором вимог КПК України щодо вручення захиснику ОСОБА_5 копій клопотання. Однак, як з`ясувалося пізніше, розгляд клопотання прокурора все ж відбувся в той самий день 11 жовтня 2019 року, але вже за участі іншого захисника, якого було залучено нібито для проведення окремої процесуальної дії. Слідчий суддя при цьому не з`ясував чи є згода самого підозрюваного на участь в судовому засіданні іншого захисника.
Апелянт в своїй апеляційні скарзі посилається і на порушення права на належний судовий розгляд через відмову у задоволенні клопотання про допит іншого підозрюваного ОСОБА_10 , напоказання якого послалась сторона обвинувачення.
Крім того, як зазначає захисник, визначений ОСОБА_7 розмір застави в 20 млн. гривень при інкримінованій шкоді в 126 мли гривень, явно не співвідноситься з майновим станом підозрюваного, який разом з дружиною, володіє тільки квартирою в Ірпені.

Підозрюваний ОСОБА_7 , в апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну.
Підозрюваний посилається на те, що клопотання прокурора не містить жодного доказу тих обставин, які викладені в ньому як злочинні. В матеріалах, які додані до клопотання, відсутні протоколи допиту учасників зазначених в ньому поді, щодо відчуження земельних ділянок, відсутні висновки щодо визначення вартості земельних ділянок.
Також підозрюваний вказує на те, що клопотання містить наявність факту спричинення збитків в розмірі 21 000 000 грн. незаконним відчуженням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , в той час як згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена земельна ділянка не вибувала із власності заявника Шевченка з серпня 2018 року.
Апелянт зазначає, що прокурором в клопотання вказано завідомо неправдиві відомості які характеризують матеріальне становище ОСОБА_7 .
Також вказує на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема і ризику втечі до тимчасово окупованих територій .
Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 стверджує, що розгляд клопотання відбувався без участі адвоката, з яким нього укладена угода.
Також посилається на порушення строків продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст. 199 КПК України.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи захисників та підозрюваного щодо обставин викладених в апеляційних скаргах, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставинах і просили про їх задоволення, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників та підозрюваного, вивчивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Враховуючи, що вступну та резолютивну частини ухвали було оголошено в судовому засіданні 11 жовтня 2019 рокув якому захисник ОСОБА_6 присутній не був, повний текст ухвали отримав 28 жовтня 2019 року, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, Слідчим відділом Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, відомості про які 17 листопада 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004959.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України - створення злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, керівництво такою організацією, участь у злочинах, вчинюваних такою організацією; ч. 4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у особливо великих розмірах; ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України - закінчений замах на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто закінчений замах на вчинення дій, спрямованих на приховування незаконного походження майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинених у особливо великому розмірі; ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у особливо великих розмірах та вчинене у складі злочинної організації; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України - легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом, тобто вчиненні дій, спрямованих на приховання незаконного походження майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння,, що передувало легалізації, вчиненої у особливо великому розмірі та вчиненої у складі злочинної організації.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 17 серпня 2019 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
17 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15,ч.3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора в рамках кримінального провадження №0004959 та підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 жовтня 2019 року.
Відповідно до постанови першого заступника прокурора міста Києва від 04 жовтня 2019року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004959 від 17 листопада 2017року продовжено до шести місяців.

09 жовтня 2019 року прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 09 грудня 2019 року.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повній мірі.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15,ч.3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились.

Також, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена слідчим суддею при постановленні ухвали про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Окрім цього, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, зокрема його вік, стан здоров`я, склад сім`ї, а також те, що підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, не встановлено, на підставі чого дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо підстав продовження відносно ОСОБА_7 строку тримання під вартою, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання" (рішення у справі "Сергій Волосюк проти України" п. 38).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосування застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15,ч.3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, при цьому про вчинення ним насильницьких дій не йдеться, загибель людини не спричинено, та даних про те, що відносно ОСОБА_7 у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений, матеріали справи не містять, а тому підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням викладених за матеріалами справи обставин вчинення злочинів та участі у них ОСОБА_7 ,не вбачається.

На підставі чого, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 яка зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, у випадку внесення застави.

Суб`єкти владних повноважень повинні приділити стільки ж уваги встановленню відповідної застави, як прийняттю рішення про те, чи є необхідним подальше утримання під вартою (рішення у справі "Іванчук проти Польщі" п. 66).

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, можливі тяжкі наслідки від вчинення злочинів, особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні необхідно встановити заставу у виключному розмірі, з метою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України, а саме заставу у розмірі 12 000 000 гривень.

Саме такий запобіжний захід є достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та виконання покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що апеляційні скарги захисників та підозрюваного необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою в межах строку досудового розслідування, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 09 грудня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 грудня 2019 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 12 000 000 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, ; код банку: 820172; номер рахунку: 2186; назва банку: ГУ ДКСУ у м. Києві; номер рахунку за стандартом IBAN: НОМЕР_1 ).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;
- не відлучатися із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити протягом двох місяців після внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_7 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Термін дії ухвали встановити до 09 грудня 2019 року включно.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6055/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1