УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року, в рамках кримінального провадження №0001447 від 30.08.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

14 листопада 2019 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року, в рамках кримінального провадження №0001447 від 30.08.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України.

В обґрунтування клопотання представник власника майна посилається на те, що 16.09.2019 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва накладено арешт на майно, право власності, на яке станом на 06.08.2019 було зареєстроване за ОСОБА_6 , а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :08:002:0195, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, за адресою: АДРЕСА_1 ; домоволодіння з прилягаючими надвірними побудовами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4319137, за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки, моделі Mitsubishi Outlander, номер кузову НОМЕР_1 д.н.з НОМЕР_2 ; автомобіль марки, моделі ВАЗ KQF-9420GDYFSD, номер кузову НОМЕР_3 ,д.н.з. НОМЕР_4 .

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого рішення, необхідно врахувати: існування обґрунтованої підозри та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, матеріали кримінального провадження №0001447, зокрема і ті, що надавалися слідчому судді для вирішення клопотання про арешт майна ОСОБА_6 , не містять будь-яких доказів причетності ОСОБА_6 до обставин, що встановлюються слідством, у повідомленні про підозру не зазначено місце та час начебто вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, слідчим суддею при накладенні арешту на майно не перевірена, а всупереч наведеному судом ухвалено рішення про арешт майна ОСОБА_6 .

Окрім того, представник власника майна вважає, що слідчий та прокурор не наділені повноваженнями звертатися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову. При цьому, цивільний позов у кримінальному провадженні був поданий 19.08.2019 року, а про підозру ОСОБА_6 повідомлено лише 11.09.2019, тобто наведене свідчить про те, що цивільний позов не був заявлений саме до ОСОБА_6 , яка станом на 19.08.2019 року не мала статусу підозрюваної. Цивільний позов було подано до цивільного відповідача ТОВ «Прилуцьке ХПП». Отже, за вказаних обставин накладення арешту на майно ОСОБА_6 для забезпечення цивільного позову пред`явленого до ТОВ «Прилуцьке ХПП», суперечить приписам п.4 ч.2, ч.6 ст.170 КПК України.

Крім того, слідчим суддею при накладенні арешту на майно, не було встановлено дійсного розміру шкоди, нібито завданої злочином, скільки згідно вихідних даних ціна всієї пшениці, якої начебто протиправно позбавлено СТОВ «Богданівське» складає 6 444 893, 50 грн., що понад 20% менше за суму, яка вказується стороною обвинувачення.

При цьому, адвокат просить врахувати ту обставину, що розгляд клопотання про арешт майна проводився без повідомлення власника майна ОСОБА_6 , однак це суперечить вимогам ст.ст.7, 21 КПК України та позбавило власника майна можливості права участі у розгляді клопотання та надання заперечень щодо доводів клопотання.

Також представник власника майна звертає уваги на розбіжності, які містяться у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.08.2019 та суперечать фактичним обставинам, а також те, що станом на 12.11.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваної ОСОБА_6 закінчився.

Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року, в рамках кримінального провадження №0001447 від 30.08.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, на майно ОСОБА_6 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених. При цьому, зазначив про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України не обґрунтована, докази вчинення ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень відсутні. Крім того звертає увагу на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001447 закінчився та слідчим суддею не продовжувався. У зв`язку з цим, просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року, в рамках кримінального провадження №0001447 від 30.08.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, на майно ОСОБА_6 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_6 . Крім того, пояснив, що Київський апеляційний суд повернув їм апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року. Також зазначив про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, необґрунтована, причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих їй злочинів не доведена. Цивільний позов у кримінальному провадженні був поданий до повідомлення ОСОБА_6 про підозру, а тому посилання як на підставу арешту майна, на забезпечення цивільного позову, є необґрунтованим. На даний час триває оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_6 . При цьому, звертає увагу на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001447 повинен був закінчитися 11.11.2019 року, відомості щодо його продовження у сторони захисту відсутні. На підставі наведено просив скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_6 .

Слідчий Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та скасування арешту майна підозрюваної ОСОБА_6 . Крім того, пояснив, що підставою для накладення арешту на майно ОСОБА_6 стала можлива конфіскація майна як вид покарання, що може бути призначене ОСОБА_6 в разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів та забезпечення цивільного позову, який поданий в рамках кримінального провадження №0001447. Також зазначив про те, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває, строк досудового розслідування кримінального провадження №0001447 був продовжений постановою прокурора до трьох місяців, тобто до 11.12.2019 року. Вважає, що арешт на майно ОСОБА_6 накладено обґрунтовано, підстав для скасування такого арешту майна не має, підозра, пред`явлена ОСОБА_6 обґрунтована та не скасована, заходів до відшкодування шкоди ОСОБА_6 не вчинено. При цьому, долучив до справи витяг з ЄРДР, заяву про вчинення кримінального правопорушення, пам`ятку потерпілого, позовну заяву у кримінальному провадженні, документи про повноваження директора, а також постанову прокурора про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представників власника майна адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього документи, дослідивши документи, надані учасниками процесу в ході розгляду клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні №0001447 за підозрою ОСОБА_7 і ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2019 було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 та накладено арешт на майно ОСОБА_6 , а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :08:002:0195, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, за адресою: АДРЕСА_1 ; домоволодіння з прилягаючими надвірними побудовами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4319137, за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки, моделі Mitsubishi Outlander, номер кузову НОМЕР_1 д.н.з НОМЕР_2 ; автомобіль марки, моделі ВАЗ KQF-9420GDYFSD, номер кузову НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16 вересня 2019 року вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що майно, яке належить ОСОБА_6 , може бути використане для забезпечення заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову та з метою конфіскацій майна, як виду покарання, яке може бути призначене ОСОБА_6 в разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

При цьому, як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, в рамках кримінального провадження №0001447 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України. Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Також у кримінальному провадженні №0001447 представником потерпілого СТОВ «Богданівське» ОСОБА_9 подано позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином на загальну суму 8 375 107, 86 грн.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

При цьому слідчим суддею було встановлено, що клопотання не суперечить вимогам КПК України, містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, арешт майна відповідає принципу розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, є пропорційним тяжкості правопорушення та не становитиме надмірного тягаря для володільця майна.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_10 були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і зазначені вище вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :08:002:0195, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, за адресою: АДРЕСА_1 ; домоволодіння з прилягаючими надвірними побудовами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4319137, за адресою: Луганська обл., Слов`яносербський район, сщ. Металіст, вул. Стадіонна 13; автомобіль марки, моделі Mitsubishi Outlander, номер кузову НОМЕР_1 д.н.з НОМЕР_2 ; автомобіль марки, моделі ВАЗ KQF-9420GDYFSD, номер кузову НОМЕР_3 ,д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 , відповідає вимогам, визначеним ч.5, ч.6 ст.170 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову та з метою конфіскацій майна як виду покарання, що може бути призначене ОСОБА_6 в разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

На час розгляду слідчим суддею цього клопотання про скасування арешту майна з моменту ухвалення рішення про накладення арешту на майно минуло два місяці та 13 днів, тобто не значний проміжок часу, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Разом з тим, слідчий суддя нагадує про те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Водночас, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя має оцінити обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Так, доводи даного клопотання про скасування арешту майна не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність. Також представниками власника майна не наведено доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року.

Щодо доводів представників власника майна про необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , слід зазначити, що слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту на майно перевірялося питання про обґрунтованість підозри, згідно п.3 ч.2 ст.173 КПК України та підстав для відмови у задоволенні клопотання про арешт у зв`язку із необґрунтованістю підозри не встановлено.

При цьому, слід звернути увагу й на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 11.09.2019 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна не скасовувалося та є чинним.

Разом з тим, в судовому засіданні слідчим було обґрунтовано необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки мета накладення арешту яка полягає у забезпеченні заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову та можливій конфіскації майна як виду покарання, не втратила своєї актуальності на даний час.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року, в рамках кримінального провадження №0001447 від 30.08.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року, в рамках кримінального провадження №0001447 від 30.08.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 03 грудня 2019 року о 08 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1