У Х В А Л А
Іменем України

12 листопада 2019 року року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 28.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме майна, яке було придбане ОСОБА_5 з доходів одержаних злочинним шляхом, а саме будинок загальною площею 130,4кв.м., за адресою АДРЕСА_1 . В клопотанні слідчий вказує, що вищевказане майно в подальшому буде підлягати спеціальній конфіскації, а тому з метою забезпечення та недопущення відчуження майна, яке підлягає спеціальній конфіскації просить накласти арешт на вищевказане нерухоме майно.

Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити клопотання за викладених у ньому підстав.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи вищевказані вимоги Закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване лише формально. Як вбачається з клопотання слідчого, третім слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування за ст..212ч.2,15ч.2,191ч.5,15ч.2,191ч.4,200ч.2 КК України. У даному кримінальному провадженні проводяться слідчі дії, призначені ряд судових експертиз, підозра у вчиненні злочину нікому не пред`явлена. В клопотанні не вмотивовано, що нерухоме майно, на яке просить накласти арешт слідчий, було отримано на доходи, одержані злочинним шляхом.

Крім того, клопотання слідчого суперечить вимогам ч.4с.170 КК України, оскільки арешт на майно з метою спеціальної конфіскації накладається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи, у випадках передбачених КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 163-165, 309, КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: