печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши в судовому засіданні провадження за клопотанням прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді надійшло зазначене клопотання.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.122, ч.2 ст.127, ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.209 КК України.

Проведеним розслідуванням установлено, що у 2014 році на території м. Києва ОСОБА_8 на прізвисько « ОСОБА_9 » спільно з ОСОБА_10 на прізвисько « ОСОБА_11 », створено стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, в яку упродовж 2014-2019 років входили: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ( ОСОБА_26 ), ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_7 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_5 , а також інші невстановлені на даний час особи.
Так, в першій половині 2017 року ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, давши згоду, як на участь у злочинній організації, так і на участь у вчиненні організацією злочинів, погодився керувати окремим структурним підрозділом злочинної організації з метою реалізації її планів.

ОСОБА_5 керував діяльністю так званих офісів на території міста Києва та Київської області з продажу наркотичних засобів та підбору нових кадрів для цієї діяльності, а також займався легалізацією коштів, здобутих злочинним шляхом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених в ньому підстав, просив його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підозра необгрунтована, ризики відсутні. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 12.06.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 ч. 3 ст. 27, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, а 05.08.2019 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст.122, ч.3 ст.27, ч.2 ст.127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського суду міста Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 21.09.2019.

Постановою заступника Генерального прокурора досудове розслідування кримінального провадження продовжено до 12 місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Так, як зазначає прокурор у клопотанні, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується, серед іншого, показаннями свідків.
З показань свідка ОСОБА_35 вбачається, що ОСОБА_5 входив до злочинної організації та здійснював в ній злочинну діяльність. Проте, у зазначених показах не зазначено свідки свідкові стала відома така інформація та які конкретно дії вчиняв ОСОБА_5 у злочинній організації.
У показаннях свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , потерпілого ОСОБА_57 взагалі мова про ОСОБА_5 не йде.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін обґрунтована підозра означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

На підставі досліджених матеріалів клопотання, слідчий суддя приходить висновку про наявність обргрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст.122, ч.3 ст.27, ч.2 ст.127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.
При оцінці наданих слідчим матеріалів слідчий суддя не оцінює доведеність вини підозрюваної особи у вчиненні певних діянь, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри, яка є підставою для застосування запобіжного заходу.
Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
Хоча і ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є дійсними і триваючими, на даний час, з урахуванням ступеню обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить висновку про те, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя має право згідно ч.4 ст.194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.
Оцінивши в сукупності всі вищевикладені обставини, слідчий суддя приходить висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 179,194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 відмовити.

Змінити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватись від спілкування з особами, визначеними прокурором, слідчим в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Звільнити з-під варти негайно підозрюваного ОСОБА_5 в залі суду.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків до 16 листопада 2019 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1