ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/156/19 Справа № 711/7380/19 Категорія: ст. 309, 399 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 р. . м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу , -

в с т а н о в и л а :

Захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну останньому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

26.09.2019 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні вказаного клопотання захисника ОСОБА_3 ..

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати її, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1,2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Наведені положення Основного Закону не гарантують право на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення. Такі гарантії закріплено у п.8 ч.2 ст. 129 Конституції України згідно з яким однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 24 і ч.3 ст. 392 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, аналогічним чином гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня, зокрема, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Нормами ст. 206 КПК України закріплено загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини та порядок їх реалізації. Цими положеннями кримінального процесуального закону не передбачено можливості оскарження рішень суду, прийнятих в такому порядку.

Під час досудового розслідування в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді, перелік яких визначено ст. 309 КПК України, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, до переліку ухвал, визначених ст. 309 КПК України, не входить.

При цьому посилання апелянта постанову Верховного Суду від 18.12.2018 (справа № 628/969/18), є безпідставним, оскільки в ній іде мова про зміну запобіжного заходу з застави на більш суворий запобіжний захід, а саме тримання під вартою з посиланням на ч.10 ст. 182, ч.7 ст. 194 КПК України, тоді як в даній справі слідчий суддя розглянув клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання в порядку ст. 201 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

За таких обставин вважаю, що слід відмовити захиснику ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження, оскільки вищевказана ухвала слідчого судді від 26 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 303, 307, 309, ст. 310, ч.3 ст. 392, ч.4 ст. 399 КПК України,-

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження, оскільки його апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Копію ухвали невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Суддя ОСОБА_2