Справа № 404/7153/19
Номер провадження 1-кп/404/407/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0006827 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, з професійною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2019 року приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебував у приміщенні залізничного вокзалу станції «Кропивницький» по вул.Поповича, 1 у м.Кропивницькому, де побачив раніше незнайомого ОСОБА_5 , який сидів на лавочці. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи відкрито, з корисливих мотивів та з метою наживи, ОСОБА_3 вийшовши разом з потерпілим ОСОБА_5 до входу у вокзал, дістав наявний при ньому предмет, схожий на ніж, та приставив його до тулуба потерпілого, вимагаючи при цьому віддати телефон. Отримавши відмову останнього, ОСОБА_3 погрожуючи вказаним предметом, відкрито шляхом ривка із лівої руки потерпілого ОСОБА_5 забрав належний потерпілому мобільний телефон «Nomi i184», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 вартістю 243 грн. 33 коп. У подальшому з місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, майном, яким заволодів під час нападу, розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 243 грн. 33 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення фактично не визнав та показав, що вночі з 04 на 05 вересня 2019 року він знаходився на залізничному вокзалі у АДРЕСА_2 , так як зазвичай там ночує. Близько 02 год. 30 хв. у приміщенні вокзалу у кріслі він побачив незнайомого чоловіка, яким є потерпілий ОСОБА_5 , у якого попросив цигарку. Вийшовши з ним на вулицю, вони почали разом палити цигарки та розмовляти. У цей час він попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, щоб зателефонувати дівчині. Жодних погроз потерпілому він не виявляв, ніж не діставав, та мобільний телефон не вихоплював, потерпілий добровільно надав йому свій мобільний телефон, після чого він з телефоном зайшов до приміщення вокзалу. Потерпілий говорив йому віддати телефон, але він не віддав, а повідомив, що зробить дзвінок, тоді поверне. Проте дівчині він так і не встиг зателефонувати, він спілкувався з іншими особами в приміщенні вокзалу, та мав намір здійснити дзвінок пізніше.

Працівникам поліції він повідомив, що телефону потерпілого у нього немає, так як був наляканий, бо працівників поліції було багато. У кросівок він мобільний телефон потерпілого не ховав, а просто поклав його туди, де і зберігав. Звідки потерпілий знав, що у нього в сумці є ніж, йому не відомо, та вказаним ножем він не погрожував потерпілому.

Незважаючи на фактичне невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, його вина доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який показав суду, що проживає у м.Мала Виска Кіровоградської області та 04 вересня 2019 року близько 23 год. він приїхав на залізничний вокзал у м.Кропивницькому, де мав намір пересидіти в залі очікувань до ранку, так як запізнився на останній автобус, який їхав до його дому, а наступний був лише зранку. Сидячи в кріслі в приміщенні залізничного вокзалу він заснув, та близько 2-3 години ночі його розбудив невідомий на той час йому чоловік, який як йому стало відомо після впізнання є обвинуваченим ОСОБА_3 , та попросив у нього цигарку. Він запросив останнього вийти з вокзалу, щоб перекурити разом, дав йому дві цигарки. У подальшому ОСОБА_3 попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати своїй дівчині. Мобільний телефон він не дав, але запропонував продиктувати йому номер телефону дівчини для того, щоб він сам набрав його у своєму телефоні. Проте, ОСОБА_3 відмовився, раптово дістав ножа, який тримав в руці і рукаві, нове блискуче лезо якого він побачив та погрожуючи ним, провівши ним перед його животом, вихопив з його лівої руки та забрав собі належний йому мобільний телефон, найменування та вартість якого визначена в обвинуваченні.

Після цього ОСОБА_3 зайшов до приміщення вокзалу, а він пішов за ним, попросив повернути телефон, але обвинувачений його не віддав, натомість наніс два удари палицею. Вийшовши з приміщення вокзалу, він попросив телефон у водія таксі та викликав працівників поліції. Коли приїхали поліцейські ОСОБА_3 виклав з сумки всі свої речі, серед яких був кухонний ніж, яким йому погрожували, який він надалі впізнав під час відповідної слідчої дії за загальними характеристиками леза (форма, розмір та стан новий).

Дії ОСОБА_3 з використанням ножа він сприймав як реальну погрозу його здоров`ю та життю, у зв`язку з цим не чинив опору ОСОБА_3 при відібрані мобільного телефону, оскільки вважав, що той може через це нанести йому поранення ножем у живіт. Звідки саме ОСОБА_3 витягнув ножа він не побачив. Під час слідчого експерименту він розповідав та показував все добровільно та без примусу, на той момент він краще пам`ятав обставини події, тому вказав, що ОСОБА_3 приставивши до нього ножа сказав: «Віддай телефон».

Напередодні вказаної події він випив пляшку пива, але в стані алкогольного сп`яніння не перебував та добре усвідомлював свої дії. Будь-яких претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 він на даний час не має. Обвинуваченого він раніше не знав та причин оговорювати його немає, вважає, що ОСОБА_3 дає неправдиві показання, оскільки намагається пом`якшити своє покарання;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , згідно з якими він працює інспектором взводу №2 роти №2 УПП в Кіровоградській області ДПП. У ніч з 04 на 05 вересня 2019 року близько 2-3 години він під час робочої зміни отримав на службовий планшет повідомлення про те, що на залізничному вокзалі трапився розбій. Прибувши на місце події всім екіпажем (до складу якого входили також поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), вони зустрілися із потерпілим, який їм описав зовнішній вигляд особи, яка погрожуючи ножем і забрала у нього мобільний телефон. Зі слів потерпілого: потерпілий сидів на лавці в приміщенні залізничного вокзалу, у цей час до нього підійшов невідомий чоловік, попросив цигарку та запросив вийти на вулицю разом покурити; вийшовши на вулицю невідомий чоловік попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка, отримавши відмову, дістав з кишені ножа, приставив його до живота потерпілого та забравши телефон, пішов назад до приміщення вокзалу; потерпілий пішов за чоловіком та намагався повернути телефон, але нападник його не віддав та наніс удар палицею, після чого потерпілий вийшов з приміщення вокзалу та з телефону водія таксі викликав працівників поліції. У подальшому на місці події біля входу в залізничний вокзал із сторони вулиці ОСОБА_10 було знайдено особу, яка відповідала опису потерпілого, є обвинуваченим та в подальшому була впізнана. Під час проведення поверхневої перевірки вказаної особи було виявлено сумку, з якої останній, крім іншого, витягнув кухонний ніж, який було вилучено слідчим під час огляду місця події. Пізніше стало відомо, що мобільний телефон потерпілого було виявлено слідчим у кросівку обвинуваченого, а він звернув увагу, що вказана особа кульгала на одну ногу.

Обвинувачений із потерпілим раніше знайомі не були, останній був наляканий, заїкався, в результаті чого можна було зробити висновок, що погрозу обвинуваченого у застосуванні до нього насильства він сприймав як реальну. Потерпілий мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), але добре усвідомлював свої дії та поводив себе адекватно;

- рапортом від 05.09.2019 року про надходження о 02 год. 52 хв. повідомлення зі служби 102 від заявника ОСОБА_5 про вчинення відносно нього 05.09.2019 року біля залізничного вокзалу нападу із погрозою застосування ножа, під час якого було відібрано мобільний телефон (т.1 а.п.10);

- рапортом поліцейського УПП в Кіровоградській області від 05.09.2019 року про отримання 05.09.2019 року о 02 год. 55 хв. виклику у зв`язку з вчиненням розбою із погрозою застосування ножа за адресою залізничного вокзалу: АДРЕСА_2 , прибувши куди було виявлено та встановлено особу ОСОБА_3 , при поверхневій перевірці якого виявлено кухонний ніж (т.1 а.п.11);

- заявою потерпілого ОСОБА_5 від 05.09.2019 року про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка 05.09.2019 року близько 03 год. біля входу до залізничного вокзалу по вул.Поповича, 1 у м.Кропивницькому, погрожуючи ножем відкрито заволоділа його мобільним телефоном (т.1 а.п.12);

- протоколом огляду місця події від 05.09.2019 року, відповідно до якого проведено огляд приміщення залізничного вокзалу «Кропивницький» по вул.Поповича, 1 у м.Кропивницькому та прилеглої території до нього, де на вході було виявлено та встановлено особу ОСОБА_5 , а в приміщені вокзалу виявлено дерев`яну тростину (палицю для ходьби), яку було вилучено, оглянуто та визнано речовим доказом (т.1 а.п.13-17, 50-52);

- протоколом огляду місця події від 05.09.2019 року, відповідно до якого проведено огляд кімнати очікувань залізничного вокзалу «Кропивницький» по вул.Поповича, 1 у м.Кропивницькому, де під час поверхневої перевірки ОСОБА_3 , проведеної інспектором УПП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , виявлено у сумці предмет довжиною приблизно 20см, схожий на ніж, який в подальшому вилучено, оглянуто та визнано речовим доказом, а також який оглянуто в судовому засіданні (т.1 а.п.18-21, 47-49);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2019 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 05.09.2019 року близько 2 год. 30 хв. біля залізничного вокзалу у м.Кропивницькому заволоділа його мобільним телефоном (т.1 а.п.26-28);

- копіями товарного чека на мобільний телефон «Nomi i184» вартістю 279 грн. та картонної коробки до нього (т.1 а.п.32, 33);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.09.2019 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_5 впізнав ніж, яким погрожував йому раніше невідомий чоловік в ніч з 04 на 05 вересня 2019 року біля залізничного вокзалу, після чого забрав мобільний телефон (т.1 а.п.36-39);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2019 року із застосуванням відеозапису, який було переглянуто у судовому засіданні, за участю потерпілого ОСОБА_5 , під час якого останній на місці події відтворив обставини вчиненого ОСОБА_3 відносно нього правопорушення, які повністю збігаються із обставинами, повідомленими ним у показаннях (т.1 а.п.40-42);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка ним була затримана в ніч з 04 на 05 вересня 2019 року на залізничному вокзалі у м.Кропивницькому за підозрою у вчиненні розбійного нападу (т.1 а.п.56-57);

- висновком експерта №786 від 13.09.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість станом на 05.09.2019 року наданого на експертизу мобільного телефону «Nomi i184» у технічно-справному стані складає 243 грн. 33 коп. (т.1 а.п.62-67);

- відеозаписом з камери відеоспостереження станції залізничного вокзалу «Кропивницький» за 05 вересня 2019 року, який переглянуто у судовому засіданні та визнано речовим доказом, яким із врахуванням показань обвинуваченого та потерпілого у час приблизно визначений в обвинуваченні зафіксовано потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , які на нетривалий час більше 4 хвилин виходили з приміщення вокзалу на сходи, де за дверима за силуетом вмикається екран мобільного телефону, після чого обвинувачений повертається до приміщення вокзалу, а потерпілий йде за ним, надалі потерпілий виходить на вулицю та прибувають працівники поліції (т.1 а.п.69-71);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, який переглянуто у судовому засіданні та визнано речовим доказом, відповідно до якого в ніч з 04 на 05 вересня 2019 року працівники УПП в Кіровоградській області приїздили за фактом розбійного нападу на територію залізничного вокзалу у м.Кропивницькому, де через деякий час після спілкування із потерпілим ОСОБА_5 , який описав зовнішні ознаки нападника та одразу вказав про застосування при цьому ножа, було виявлено та встановленого особу ОСОБА_3 , в якого при поверхневому огляді у сумці було знайдено кухонний ніж (т.1 а.п.74-76);

- належно завіреною копією протоколу особистого обшуку затриманого від 05.09.2019 року, згідно з яким під час обшуку затриманого ОСОБА_3 в лівому кросівку виявлено та вилучено мобільний телефон потерпілого «Nomi i184» з флешкартою пам`яті та двома сім картами, які оглянуто та визнано речовими доказами (т.1 а.п.43-46, 84).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні злочину за обставин, встановлених судом, кваліфікуючи його дії за ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При цьому суд враховує, що підстави оговорювати обвинуваченого ОСОБА_3 у потерпілого ОСОБА_5 відсутні, його показання щодо погрози обвинуваченого ножем та відкрите викрадення останнім його мобільного телефону повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_7 , письмовими доказами та відеозаписами, а тому суд бере їх до уваги та враховує при встановлені обставин вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин показання обвинуваченого про те, що він не погрожував потерпілому ОСОБА_5 предметом схожим на ніж та не вихоплював мобільний телефон з рук потерпілого, а ОСОБА_5 сам віддав свій мобільний телефон на його прохання для здійснення дзвінка, які спростовуються раніше вказаними доказами, не беруться судом до уваги, як такі, що не підтверджені під час судового розгляду та дані з метою пом`якшення відповідальності обвинуваченого за вчинене.

Водночас показання потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 є логічними, послідовними, вони узгоджуються з іншими доказами, в тому числі відеозаписами, виявленими речовими доказами, серед яких ніж та мобільний телефон, та будь-які підстави ставити під сумнів вказані докази судом не встановлено, а тому вони покладені в основу вироку.

З`ясовані під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 обставини та його показання у суді повністю узгоджуються із об`єктивними даними і слідовою картиною, залишеною після вчинення кримінального правопорушення, знаходження кухонного ножа в сумці ОСОБА_11 , а також збереження ним мобільного телефону потерпілого у кросівку, з точки зору достовірності, а протоколи вказаних слідчих дій з точки зору допустимості та належності не викликають у суду жодних сумнівів та беруться судом до уваги в якості доказу.

Прим цьому потерпілий та свідок ОСОБА_7 не знайомі між собою та обвинуваченим, не мають жодних приводів оговорювати останнього, потерпілий не заявив жодних претензій до обвинуваченого, не наполягає на суворій відповідальності, із самого початку провадження у справі та повідомлення телефоном на лінію «102» вказував про погрози обвинуваченим ножем на його адресу, що повністю узгоджується із зібраними під час провадження доказами, відеозаписами, рапортами поліцейських та спростовує твердження сторони захисту про суперечливість між доказами і непослідовність показань потерпілого.

Про дії обвинуваченого, спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене, вказують також самі обставини приховування мобільного телефону потерпілого в кросівку, заперечення обвинуваченим на початку спілкування із поліцейськими факту наявності при ньому мобільного телефону потерпілого.

Водночас, використання шляхом піднесення предмету, схожого на ніж до живота потерпілого, із врахуванням обставин та часу події, на переконання суду, зважаючи на відповідні показання потерпілого та свідка, безумовно вказує на застосування під час нападу з метою заволодіння майном потерпілого погроз насилля, яке не могло сприйматися інакше як небезпечне для його життя та здоров`я. Про наведене свідчать і обставини його застосування, для чого фактично було обрано місце за приміщенням залізничного вокзалу, спосіб його застосування та час, що безсумнівно вказувало на реальність застосованих погроз.

Таким чином сам факт того, що під час провадження у справі не встановлено ознак холодної зброї у вилученого ножа, на що посилається сторона захисту, а також вживання потерпілим однієї пляшки пива як алкогольного напою, подальше звернення потерпілого до обвинуваченого вже у приміщенні вокзалу із проханням про повернення мобільного телефону, на що відмовив обвинувачений, не спростовує висунутого обвинувачення та встановлених обставин.

Підстави ставити під сумнів раніше вказані докази відсутні, вони узгоджують між собою та з іншими доказами, є належними, допустимими, достовірними, а тому твердження обвинуваченого не спростовують самого факту використання предмета, схожого на ножа під час нападу.

У зв`язку із цим суд не бере до уваги доводи сторони захисту, щодо недоведення вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, як такі, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини кримінального правопорушення, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, не працює, не одружений, немає постійного місця проживання, характеризується посередньо, на обліку у закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, осудний.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження, за відсутності пом`якшуючих покарання обставини та зважаючи на особу обвинуваченого, який вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, немає стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.187 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177, враховуючи ч.3 ст.377 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 05 вересня 2019 року.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 942 грн. 06 коп.

Речові докази:

- оптичні диски - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- кухонний ніж та палицю для ходьби знищити;

- мобільний телефон «Nomi i184», флешкарту пам`яті та дві сім-карти - повернути та залишити потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1