Єдиний унікальний номер 730/93/19
Номер провадження 1-кп/728/107/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмач кримінальне провадження за № 0000502 від 07.09.2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, утриманців не маючого, не працюючого, учасника бойових дій, інваліда 3 групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.09.2018 року в обідній час ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у господарстві за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів кулаком в область обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця та саден правої щічної ділянки обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 199 від 07.11.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Також, 05.09.2018 року в обідній час ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у господарстві за адресою АДРЕСА_1 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи умисно, порушив основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, навмисно позбавив волі ОСОБА_4 , зачинивши її приблизно на двадцять хвилин у коморі вищезазначеного будинку, з якої остання не мала змоги самостійно вийти та була таким чином позбавлена просторової та часової орієнтації.
Крім того, 18.11.2018 року близько 10:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у господарстві за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив ОСОБА_4 рукою за голову та шляхом поштовху своєї руки умисно вдарив головою ОСОБА_4 об коробку дверного отвору, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді саден, поверхневої забійної рани та гематоми лобної ділянки голови справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 211 від 04.12.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 146 КК України визнав повністю і показав, що вчинив злочин за викладених в обвинувальному акті обставин. З тяжкістю тілесних ушкоджень, нанесених потерпілій ОСОБА_4 , погоджується повністю. Все сталося внаслідок того, що між ними виникла сварка, в зв`язку з чим він не втримався та спричинив тілесні ушкодження своїй матері та зачинив її в коморі будинку. В скоєному щиро кається та шкодує про вчинене. На даний час все усвідомив та запевнив, що в подальшому не буде скоювати злочинів. Просив суд суворо не карати його та призначити якнайменшу міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 05.09.2018 року та 18.11.2018 року та факт позбавлення її волі шляхом зачинення в коморі будинку за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 . Просила призначити обвинуваченому мінімальну міру покарання, не пов`язану з позбавлення волі, оскільки він є її єдиним сином і вона все вибачила йому.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування діяннях, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 146 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень 05.09.2018 року та 18.11.2019 року потерпілій ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Своїми діями, які виразилися в незаконному позбавленні волі потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 146 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а інший, передбачений ч.1 ст. 146 КК України, є злочином середньої тяжкості, їх характер, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, особою з інвалідністю, не працює, визнання ним своєї вини, його бажання і можливість стати на шлях виправлення, а також думку потерпілої, яка просила призначити покарання в мінімальному розмірі та не пов`язане позбавленням волі.

Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_5 не настало тяжких наслідків.

За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небепеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується посередньо.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно вибрати покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125 та ч. 1 ст. 146 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

за ч. 1 ст. 146 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік та 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстраії до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1