Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2997/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 20.01.2018р. до ЄРДР за №0000092 по обвинуваченню-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працюючий, розлучений- на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 19.01.2018р., близько 20.00 години, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», керуючи легковим автомобілем «Opel», реєстраційні номера республіки Угорщина, НОМЕР_1 , який був ввезений на митну територію України 07.11.2017р. через митний пост «Дяково», Закарпатської митниці ДФС по «зеленому коридору», під керуванням громадянина Угорщини ОСОБА_7 , рухаючись на ділянці автодороги між населеними пунктами с.Пийтерфоло та с.Неветленфолу в напрямку с.Неветленфолу, зі швидкістю близько 80-90 км/годину, не застосував заходів до зниження швидкості або зупинки транспортного засобу в момент, коли у нього була технічна можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді застосуванням екстреного гальмування із зупинкою до місця наїзду, чим позбавив себе технічної можливості запобігти зіткненню передньою частиною керованого ним автомобіля із лівою задньою боковою частиною дорожнього велосипеда під керуванням ОСОБА_5 , який переїжджав дорогу зліва направо по напрямку руху автомобіля «Opel», реєстраційні номера республіки Угорщина, HNU-995.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №25 від 09.02.2018р., отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден шкірних покровів в ділянці медіальної поверхні гомілково-ступневого суглобу з ліва, які згідно п.2.3.2. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я; забійної рани м`яких тканин правої гомілки в середній третині по задній поверхні, які згідно п. 2.3.2. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я; тупої травми черева з розривом тонкого кишківника, що ускладнилося гемоперитонеумом та розлитим фібринозно- гнійним перитонітом, які згідно п.2.1.2. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №125 від 15.06.2018р., з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія легкового автомобіля марки «Opel», реєстраційні номера республіки Угорщина, HNU-995, К.О.Гопак, який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування, а застосував маневрування ліворуч, що призвело до наїзду на велосипедиста ОСОБА_5 на лівому краю проїжджої частини дороги.

Своїми необережними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України, зокрема, як власними показаннями обвинуваченого в судовому засіданні, так і показами потерпілого, а також свідченнями допитаних у суді свідків і експерта.

Так, в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав, пояснив, що 19.01.2018р., близько 20.00 години він їхав на своєму автомобілі між селами Пийтерфолво та Нефетленфолво, їхав із швидкістю 70-80 км.годину. В цей час був дощ, темно, туман. Потерпілий був в чорному, велосипед не освітлювався, з`явився в полі зору несподівано і він здійснив на нього наїзд.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 19.01.2018р. ввечері він повертався з роботи, їхав велосипедом, перед цим вживав вино. В якийсь момент втратив свідомість і виїхав на зустрічну смугу де і сталась ДТП, водій на автомобілі їхав не швидко, до обвинуваченого претензій не має.

Свідок ОСОБА_8 в суді показав, що коли сталося ДТП, то він вивіз батьків на місце ДТП, потім приїхали працівники поліції, і він був залучений як понятий.

Допитаний у суді в якості свідка ОСОБА_9 показав, що 19.01.2018р. він, як слідчий, здійснював огляд місця ДТП між селами с.Пийтерфоло та с.Неветленфолу в напрямку с.Неветленфолу, Виноградівського району, автомобіль обвинуваченого та велосипед знаходились в кюветі. До огляду були залученні поняті, які зауважень, як і обвинувачений, до проведення процесуальних дій не заявляли, потерпілий на час огляду вже був доставлений до лікарні.

Крім цього вина обвинуваченого у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) доводиться наступними письмовими доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України:

-даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2018р. /а.п.10-18/ та схемою до нього, якими зафіксовано місце пригоди та слідову картину, місце розташування транспортних засобів, яким керував обвинувачений ОСОБА_6 та велосипеда, яким керував потерпліий ОСОБА_5 з наявними характерними пошкодженнями внаслідок зіткнення, уламки транспортних засобів;

-висновком судово-медичного експерта №25 від 22.01.2018р. /а.п.42-44/, згідно якого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.01.2018р. В. ОСОБА_10 були спричинені тілесні пошкодження у вигляді: саден шкірних покровів в ділянці медіальної поверхні гомілково-ступневого суглобу з ліва, які згідно п.2.3.2. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я; забійної рани м`яких тканин правої гомілки в середній третині по задній поверхні, які згідно п. 2.3.2. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я; тупої травми черева з розривом тонкого кишківника, що ускладнилося гемоперитонеумом та розлитим фібринозно- гнійним перитонітом, які згідно п.2.1.2. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_11 повністю підтримала висновки, викладені нею в судово-медичній експертизі №25 від 22.01.2018р. Додатково вказала, що характер та локалізація отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, зокрема, тупої травми черева з розривом тонкого кишківника, яке ускладнилося гнійним перитонітом, може виникнути лише в результаті сильного удару об кермо велосипеда внаслідок скоєння такого роду ДТП, а відтак виключила можливість отримання потерпілим зазначених в експертизі тілесних ушкоджень до моменту скоєння ДТП.

-висновком судової авто-технічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля марки «Опель», р.н. НОМЕР_2 від 12.02.2018р. з фототаблицями /а.п.47-53/, згідно якого на момент огляду і експертного дослідження система рульового керування робоча, гальмівна система автомобіля марки «Опель», р.н. НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані;

-висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №52 від 12.02.2018р. з фототаблицями /а.п.56-66/, згідно якого форма й характер пошкоджень даних транспортних засобів співпадає в тому випадку, якщо при першопочатковому контактуванні поздовжні осі вищезгаданих транспортних засобів перебували під кутом 65+5 градусів, притому автомобіль марки «Опель», р.н. НОМЕР_1 першопочатково контактував передньою частиною з лівою задньою боковою частиною дорожнього велосипеда, зіткнення зазначених транспортних засобів сталося в місці концентрації на проїзній частині осипів пластмасових деталей транспортних засобів;

-висновком судової автотехнічної експертизи №125 від 15.06.2018р. /а.п.70-75/, згідно якого у дорожній ситуації, яка мала місце 19.01.2018р. водій автомобіля «Опель», р.н. НОМЕР_3 .О.Гопак повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2,12.3 Правил дорожнього руху України; потерпілий ОСОБА_5 у дорожній ситуації, яка мала місце 19.01.2018р. повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. Якщо б водій автомобіля «Опель», р.н. НОМЕР_3 .О.Гопак виконав вимоги п.12.3 ПДР України то мав би технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину наліво по відношенню до руху автомобіля. З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «Опель», р.н. НОМЕР_3 .О.Гопак, який з моменту виникнення йому небезпеки не вжив заходів тільки до своєчасного застосування екстреного гальмування, а примінив маневрування ліворуч, що призвело до наїзду на велосипедиста ОСОБА_5 на лівому краю проїзної частини дороги.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), який передбачений ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпліому тяжке тілесне ушкодження, обвинувачений винен у вчиненні цього злочину (кримінальному правопорушенні) та підлягає покаранню за вчинений ним злочин (кримінальне правопорушення), оскільки таке ним вчинено у стані осудності.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, його тяжкість та наслідки, зокрема заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, врахувавши дані про особу обвинуваченого (у лікарів нарколога, психіатра на Д обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, розлучений- на утриманні має малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався) у поєднанні із тяжкістю вчиненого злочину, особливостей вчиненого необережного злочину, поведінку обвинуваченого в момент та після вчинення злочину, а відтак суд прийшов до висновку, що обвинувачений не становить реальної небезпеки для суспільства, а тому приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без умов ізоляції його від суспільства з обранням покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, із застосуванням до нього іспитового строку згідно положень ст.ст.75-76 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі становлять: 1.190,00 грн. на залучення експерта, які відповідно до положень ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується.

Керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 3 роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання в частині відбування основного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі: транспортний засіб марки «Опель», р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на штраф-майданчику Виноградівського РВ передати ОСОБА_6 , як власнику та велосипед, який зберігається на штраф-майданчику Виноградівського РВ, передати ОСОБА_5 , як власнику (а.с.19).

Судові витрати по справі, які становлять 1.190,00 грн. на залучення експерта, відповідно до положень ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

До набрання вироку законної сили щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовуються.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1