КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2664/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ФОП ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на

4 аркуші формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «АГРО-ПС» () з проставленими підписами на відтисках печатки;

46 аркушів формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» () з проставленими поверх печатки двома підписами;

15 аркушів формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «ІМПРЕСС-ЛКБ» ();

32 аркуші формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «ІНТЕРДІСП-ЛКБ» ();

фірмовий бланк формату А-4 з відтиском печатки ТОВ «Одеський ЗАВОД КАБЕЛЬНОЇ АРМАТУРИ» ();

2 аркуші формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «МЯСОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС ЛТД» ();

5 аркушів формату А-4 з відтисками печатки ПП «ІМПРЕСС» ();

аркуш з печаткою ТОВ «СВІТ МОРЕПРОДУКТІВ» () на 1 арк.;

печатка ТОВ «МЯСОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС ЛТД» для митного оформлення № 2 36020655;

печатка ТОВ «АГРОІНВЕСТ 08» для митних документів 35834331;

ноутбук «HP PROBOOK 44540s serial 2CE242WG з зарядним пристроєм CT:56A550ALLPB4F9;

ноутбук «ASUS» model X540L G8NOGROOH902329 з зарядним пристроєм;

флеш накопичувач перемотаний ізольованою стрічкою синього кольору;

токен-ключ доступу, власником яких є ОСОБА_6 , вилучених 03.10.2018 при проведенні обшуку офісного приміщення АДРЕСА_1 , власниками якого є ТОВ «Одеська хутрова фабрика» (), за місцем фактичного знаходження офісного приміщення фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (іпн. НОМЕР_1 ), що містять ознаки речових доказів, за результатами проведення обшуку були вилучені, належним чином опечатані та переміщені для зберігання до Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 7/9.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ФОП ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити. Зобов`язати процесуальних керівників кримінального провадження повернути вилучене майно його власнику.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає про порушення слідчим суддею вимог ст.ст. 172, 173 КПК України та порушення ініціатором клопотання строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України. Стверджує про невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України та невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України.

Адвокат вказує про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно через відсутність доказів вчинення конкретною особою злочину. Стверджує, що слідчим суддею не досліджено розумність та співмірність обмеження права власності та не звернуто увагу на відсутність цивільного позову та розміру майнової шкоди.

Крім того, автор апеляційної скарги зауважує, що на грошові кошти у сумі 38 774 доларів США, 600 ЄВРО та 36 855 грн. арешт не накладався, проте вказані грошові кошти власнику майна не повернуто. Додає про неповноту судового розгляду та порушення вимог чинного кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваного судового рішення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. В обгрунтування пропуску строку зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена без виклику у судове засідання власника майна, про наявність оскаржуваного судового рішення стало відомо 04.04.2019 (а.с. 85).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що власник майна участіу судовому засіданні не приймав, про наявність оскаржуваного судового рішення йому стало відомо 04.04.2019, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених у ньому, підлягає задоволенню, оскільки цей строк пропущений з поважних причин.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001925, відомості про яке 15.06.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

23.10.2018 прокурор четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме 4 аркуші формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «АГРО-ПС» () з проставленими підписами на відтисках печатки, 46 аркушів формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» () з проставленими поверх печатки двома підписами, 15 аркушів формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «ІМПРЕСС-ЛКБ» (), 32 аркуші формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «ІНТЕРДІСП-ЛКБ» (), фірмовий бланк формату А-4 з відтиском печатки ТОВ «Одеський ЗАВОД КАБЕЛЬНОЇ АРМАТУРИ» (), 2 аркуші формату А-4 з відтисками печатки ТОВ «МЯСОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС ЛТД» (), 5 аркушів формату А-4 з відтисками печатки ПП «ІМПРЕСС» (), аркуш з печаткою ТОВ «СВІТ МОРЕПРОДУКТІВ» () на 1 арк., печатка ТОВ «МЯСОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС ЛТД» для митного оформлення № 2 36020655, печатка ТОВ «АГРОІНВЕСТ 08» для митних документів 35834331, ноутбук «HP PROBOOK 44540s serial 2CE242WG з зарядним пристроєм CT:56A550ALLPB4F9, ноутбук «ASUS» model X540L G8NOGROOH902329 з зарядним пристроєм; флеш накопичувач перемотаний ізольованою стрічкою синього кольору, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя, прийшов до правильного висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Посилання власника майна на невідповідність арештованого майна вимогам статті 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання речовими доказами від 03.10.2018, відповідно до якої, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, у даному кримінальному впровадженні визнано речовими доказами (а.с. 55-58).

Твердження апелянта про те, що стороною обвинувачення порушено строк із зверненням до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, знайшли своє підтвердження, проте не можуть бути визнані самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням вимог ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить. Крім того, прокурор у клопотанні ставив питання про поновлення вказаного строку.

Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна відбувся без повідомлення власника майна заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте також не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України.

Посилання автора апеляційної скарги на невідповідність клопотання прокурора вимогам ст. 171 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки клопотання містить підстави і мету арешту, обгрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати. З цих же підстав необґрунтованими є і посилання автора апеляційної скарги на відсутність правових підстав для накладення арешту.

Посилання апелянта на відсутність доказів вчинення конкретною особою злочину, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обгрунтованої підозри щодо особи на відміну від пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте такої мети, яка передбачена пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України у клопотанні прокурора не зазначено. З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання власника майна на відсутність у даному кримінальному провадженні цивільного позову та майнової шкоди.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Посилання власника майна на неповернення йому вилучених під час обшуку грошових коштів, не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні, з урахуванням того, що ініціатор клопотання не ставив питання про арешт вказаних грошових коштів, які, в свою чергу, і не були предметом розгляду слідчого судді.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо неповноти судового розгляду та порушення вимог кримінального процесуального закону, не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити власнику майна ФОП ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене 03.10.2018 при проведенні обшуку офісного приміщення АДРЕСА_1 , власниками якого є ТОВ «Одеська хутрова фабрика» (), за місцем фактичного знаходження офісного приміщення фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (іпн. НОМЕР_1 ), - залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ФОП ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4