Справа № 206/5378/19
1-в/206/395/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 рокуСамарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України,не одруженого, інваліда ІІ групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5
захисника-адвоката: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_3 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У вказаній письмовій заяві заявник вказував, що згідно ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2019 року було доручено Регіанальному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_4 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 , вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що письмова заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення)їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями419,422,424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у висновку № 130 від 25.09.2019 комісія лікарів-психіатрів зазначила, що за час перебування в стаціонарі стан хворого покращився, про що свідчить впорядкована поведінка, рівний настрій, відсутність агресивних тенденцій. Афективних порушень з виявленням вірних соціальних установок, але він має нестабільний характер.
Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів: рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до відділення із звичайним наглядом, про що зазначено також в письмовій заяві КЗ «ДКПЛ ДОР» від 25.09.2019.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, лікаря-психіатра ОСОБА_3 , задовольнити, та продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до відділення із звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.94,95 Кримінального кодексу України, ст.ст.372,503, 512-514 КПК України,постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до відділення із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1