Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8770/18
Провадження № 1-КП/758/188/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2019 року Подільський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
представників потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинуваченого - ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0000203 відносно
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кутаїсі Республіки Грузія, громадянина України, працюючого на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ «Союз-Авто», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_12 , 16 лютого 2018 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним маршрутним автобусом «Богдан А-091», р.н. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Ярославь-Авто», виконуючи рейс на міському автобусному маршруті №242, рухався в другій смузі проїзної частини вул.О.Теліги в м.Києві, зі сторони вул.Мельникова в напрямку вул.Кирилівської, зі швидкістю приблизно 80 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці 50 км/год. У салоні автобуса перебувала пасажир ОСОБА_10 .
В цей час праворуч вказаного автобуса, в правій крайній смузі попутного напрямку, рухався технічно справний маршрутний автобус «Богдан А-09202», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 , який належить КП «Київпастранс», слідуючи за міським автобусним маршрутом №500. У салоні автобуса перебували пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .
Під час руху ОСОБА_12 допустив порушення вимог п.п.1.5, 2.3 підпункту «б», 10.1, 10.3 і 12.9 підпункту «б» Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.3: у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися;
- п. 12.9: водієві забороняється:
- підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху збоку водія ОСОБА_12 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним маршрутним автобусом «Богдан А-091», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед початком виконання перестроювання в крайню праву смугу не переконався, що цей його маневр буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не надав дорогу маршрутному автобусу «Богдан А-09202», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, виїхав в крайню праву смугу, де скоїв зіткнення із зазначеним автобусом «Богдан А-09202», р.н. НОМЕР_2 , після чого у некерованому стані обидва транспортні засоби продовжили рух далі, виїхали на трав`яне узбіччя, де біля будівлі №12-Б по вул.О.Теліги в м.Києві автобус «Богдан А-091», р.н. НОМЕР_1 скоїв наїзд на бетонну електроопору зовнішнього освітлення, а автобус «Богдан А-09202», р.н. НОМЕР_2 - на дерево.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири обох маршрутних автобусів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.
Порушення вимог п.п.1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 10.3 і 12.9 підпункт «б» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_12 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 визнав свою вину по пред`явленому обвинуваченню, не визнав заявлені потерпілими цивільні позови та дав показання про те, що він 16 лютого 2018 року керував маршрутним автобусом №242 марки «Богдан А-091», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. О.Теліги в напрямку Почайної, в якому перебували приблизно 35 пасажирів. Оскільки, він відійшов від графіку, намагаючись надолужити час, вирішив обігнати маршрутне таксі №500, яке рухалось попереду, однак водій не пропускав його. Так повторювалось декілька разів. В той момент коли він знову намагався обігнати, перед ним зупинився автомобіль, щоб уникнути зіткнення з ним, він здійснив рух вбік, внаслідок чого сталося зіткнення з опорою.
Обвинувачений, окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, погодився з пред`явленою в обвинувальному акті кваліфікацією його дій, щиро розкаявся у вчиненому та вибачився перед потерпілими. Потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надав матеріальну допомогу в розмірі 1 000 грн. кожній, та потерпілій ОСОБА_8 надав матеріальну допомогу в розмірі 2000 грн.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що 16 лютого 2018 року вона після роботи їхала додому на маршрутному автобусі № 500. Автобус був переповнений, але стояти можна було. Спочатку вона їхала стоячи, потім коли звільнилось місце біля водія, вона сіла. Дорога була вільна, не завантажена транспортними засобами. Після парку відпочинку, вона побачила, що маршрутний автобус, в якому вона їхала, почав випереджати інший маршрутний автобус який рухався за ними. Деякий час обидва автобуси рухались з однаковою швидкістю поруч. Водій звернувся до пасажирів та сказав «Що він робить, чому він обганяє, дорога вільна», маючи на увазі водія іншого автобуса. Обидва водія збільшили швидкість, не пропускаючи один одного та змагаючись один з одним. Пасажири оціпеніли, оскільки швидкість була дуже велика, та водії рухались дуже близько, один відносно одного, в той час як в автобусі перебувало багато пасажирів. В подальшому автобус який здійснював випередження, різко звернув вправо на смугу руху по якій рухався автобус № 500. Водій автобуса №500 не зміг загальмувати та здійснив наїзд на дерево. Інший водій здійснив наїзд на стовп. В результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження, та була доставлена до лікарні. Матеріальну шкоду не відшкодовано.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що16 лютого 2018 року вона повертаючись з роботи, біля заводу Артема сіла на маршрутний автобус №500 в напрямку вул. Північної. В автобусі вона стояла в частині де передні двері автобуса, біля одинарних сидячих місць. Проїхавши метро Дорогожичі, ближче до вул. Олени Теліги, автозаправної станції, вона стояла обличчям до дверей, тому могла бачити тільки зупинки які вони проїжджали, те що відбувалось позаду вона не бачила, зрозуміла, що автобус повело та почало заносити. Моменту зіткнення, вона не пам`ятає. Коли вона відкрила очі, то побачила покорожені двері, через які вона перелізла, розташувалась поруч з автобусом та викликала швидку допомогу. Поруч також був інший маршрутний автобус який попав у ДТП. В лікарні, лікарі встановили, що в неї зламані чотири ребра, забій нирок гематома. На стаціонарному лікуванні в лікарні перебувала з 16 лютого по 19 лютого. В загальному перебувала на лікарняному близько 40 днів.
Зазначила, що водій автобуса рухався швидко, враховуючи погодні умови та стан дорожнього покриття.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що 16 лютого 2018 року вона повертаючись з роботи на маршрутному автобусі №242, в який сіла на Індустріальному мосту. Їхала вона сидячи справа на другому сидінні, та була зайнята телефоном, не звертаючи увагу на дорогу. Проїхавши метро Дорогожичі, перед автозаправною станцією, маршрутний автобус почав на швидкості різко виляти на дорозі, стався наїзд на стовп. Вона вийшла з автобусу та побачила позаду інший маршрутний автобус, який наїхав на дерево.
В результаті ДТП вона отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому ліктьового суглобу, було проведено хірургічне втручання.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що 16 лютого 2018 року вона поверталась з роботи на маршрутному автобусі №500. Їхала вона сидячи, справа на останньому ряді. Вона відчула, що маршрутне таксі після зупинки, почало різко набирати швидкість, після чого сталося зіткнення з іншим маршрутним таксі. В результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 лютого 2018 року схемою та фототаблицями до нього зафіксовані дані про місце ДТП, вид покриття, його стан, розташування транспортних засобів на проїзній частині після ДТП.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №584/е від 05.06.2018, на момент звернення ОСОБА_8 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мали місце наступні тілесні ушкодження: поширені рвано-скальповані рани нижньої третини правого стегна по задній, латеральній та медіальній поверхням, розмірами 10x3см та 12x4см, з ушкодженням чотириголового м`язу правого стегна, з розчавленням підшкірно-жирової клітковини та розвитком некрозу; поширена рвано-скальпована рана в ділянці лівої підколінної ямки розмірами 7x10см, з розчавленням та відшаруванням підшкірно-жирової клітковини від верхньої третини лівого стегна до середньої третини лівої гомілки, на 3/4 діаметру кінцівки, розривом фасції в нижній третині по верхнє-зовнішній поверхні стегна та частковим розривом м`язу, утворенням порожнини, заповненої біля 800 мл геморагічного відділяємого, розвитком некрозу. Вказані ушкодження супроводжувались розвитком постгеморагічної анемії тяжкого ступеня з падінням рівня еритроцитів до 2,04Т/л, гемоглобіну до 59г/л, що потребувало переливання еритроцитарної маси із кровозамісною метою та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №583/е від 03.04.2018, на момент звернення ОСОБА_9 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: переломів 7-10 ребер зліва зі зміщенням уламків, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №587/е від 05.04.2018, на момент звернення ОСОБА_11 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритої травми куприка: переломо- вивиху куприка зі зміщенням його допереду, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №610/е від 03.04.2018, на момент звернення ОСОБА_10 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правого передпліччя: перелому ліктьового відростка правої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №586/е від 26.03.2018, на момент звернення ОСОБА_15 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритої травми лівого колінного суглобу, садна у ділянці правого колінного суглобу, яке відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №603/е від 05.04.2018, на момент звернення ОСОБА_16 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці зовнішньої поверхні лівої гомілки, яке відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №604/е від 21.03.2018, на момент звернення ОСОБА_14 за медичною допомогою 16.02.2018 у нього мало місце тілесне ушкодження у вигляді садна у ділянці передньої поверхні верхньої третини правої гомілки, яке відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №605/е від 21.03.2018, на момент звернення ОСОБА_17 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді розлогого садна в ділянці лівого стегна (шириною до 5 см.) та довжиною до 30 см., чисельні подряпини лівого стегна, яке відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №606/е від 17.05.2018, на момент звернення ОСОБА_18 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (відсутність опису стану м`яких тканин грудної клітки, грудини, лівого плечового суглоба із зазначенням видимих тілесних ушкоджень (синців, саден, ран) у своїй сукупності дозволяє вважати встановлені діагнози «Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки в ділянці грудини», «Забій лівого плечового суглоба» як не обґрунтовані, що не підлягають судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №607/е від 20.04.2018, на момент звернення ОСОБА_19 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді садна (без опису морфології) у ділянці 2-3 пальців правої кисті, яке відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №608/е від 03.04.2018, на момент звернення ОСОБА_20 за медичною допомогою 16.02.2018 у нього мало місце тілесне ушкодження у вигляді синця в проекції 3-5 ребра зліва (розміром 5х3 см.), яке відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №609/е від 17.05.2018, на момент звернення ОСОБА_21 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї мало місце тілесне ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки зліва, садна голови, передньої поверхні правої гомілки, яке відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №817/е від 05.06.2018, на момент звернення ОСОБА_22 за медичною допомогою 16.02.2018 у неї не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (відсутність опису стану м`яких тканин грудної клітки, грудини, лівого плечового суглоба із зазначенням видимих тілесних ушкоджень (синців, саден, ран) у своїй сукупності дозволяє вважати встановлений діагноз «Забій лівого колінного суглоба», як не обґрунтований, що не підлягають судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Згідно висновку автотехнічної експертизи №12-1/517 від 26 березня 2018 року, на момент огляду автобуса «Богдан А092», державний номерний знак НОМЕР_2 , гальмівна система, система рульового керування та ходова система знаходяться в працездатному стані.
Згідно висновку автотехнічної експертизи №12-1/518 від 22 березня 2018 року, на момент огляду автобуса «Богдан А091», державний номерний знак НОМЕР_1 , виявлено несправності ходової частини, гальмівна система та система рульового керування знаходяться в працездатному стані.
Згідно висновку експерта №12-1/886 від 21 травня 2018 року в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо- транспортною пригодою, водій автобуса «Богдан А091», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 10.3; 12.9.(6) ПДР України.
В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автобуса «Богдан А092», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_14 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.3; 12.9.(б) ПДР України.
В даній дорожній ситуації водій автобуса «Богдан А091», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автобусом «Богдан А092», д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог пунктів: 10.1; 10.3 ПДР України.
В даній дорожній ситуації водій автобуса «Богдан А092», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_14 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автобусом «Богдан А091», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом застосування екстреного гальмування.
В даній дорожній ситуації в діях водія автобуса «Богдан А091», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 10.3; 12.9.(б) Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації в діях водія автобуса «Богдан А092», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_14 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається, а вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.9.(б) ПДР України, які не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
Причиною виникнення досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автобуса «Богдан А091», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 вимогам пунктів: 10.1; 10.3 Правил дорожнього руху України.
Згідно трудового договору від 11 лютого 2013 року, договору оренди від 28 листопада 2008 року, шляхового листа, умов здійснення перевезення, характеристики маршруту, зведеного розкладу руху, протоколу технічного стану транспортного засобу, медичної довідки від 15 липня 2014 року, він як водій, найманий працівник, здійснював перевезення пасажирів згідно з договором з ФОП в режимі маршрутного таксі №530 «проспект Свободи - вулиця Північна».
Згідно долучених до справи матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, він раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, керував транспортним засобом у тверезому стані.
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і його дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесні ушкодженя середнього ступеню тяжкості, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування шкоди заподіяну злочином що передбачено ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, що передбачено ст.67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки в розпорядження суду надано докази на підтвердження того, що його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами та є єдиним джерелом його доходу, тобто єдиним засобом до існування, а також те що на утриманні у ОСОБА_12 є дитина інвалід з дитинства ІІІ групи, та із застосуванням правил ст.75 КК України - звільненням від відбування основного покарання - позбавлення волі - з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Судом встановлено, що потерпілою ОСОБА_8 у справі заявлено цивільний позов до ТДВ «СК «Київ Ре» про відшкодування шкоди на загальну суму 19 920 гривень 77 копійок.
В позовній заяві потерпіла ОСОБА_8 вказує на те, що внаслідок порушень водієм ОСОБА_12 правил дорожнього руху, вона отримала тяжке тілесне ушкодження. На лікуванні перебувала протягом 55 днів. За період лікування їй було зроблено п`ять операцій. Медична реабілітація тривала протягом 25 днів. На сьогоднішній день вона не може жити повноцінним життям, дуже тяжко рухатися, в подальшому потрібно проходити медичну реабілітацію та підтримуючу терапію, за період перебування на лікуванні вона понесла значних матеріальних витрат, пов`язаних із купівлею препаратів, ліків тощо. На обґрунтування вказаної позовної вимоги позивачка надала суду копії чеків.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_8 відповідач ТДВ «СК «Київ РЕ» визнала частково. В наданому відзиві представник посилався на те, що згідно вимог п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовуються лише обґрунтовані витрати пов`язані з лікуванням.
ОСОБА_8 надала суду документи на підтвердження понесених матеріальних витрат у розмірі 19 920 гривень 77 копійок. Дослідивши копії зазначених документів, встановили, що деякі придбані за вказаними документами товари не відносяться до товарів, придбання яких пов`язане з доставкою, розміщенням, утриманням діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілої у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах. Тому, з ТДВ «СК «Київ РЕ», не підлягають стягненню витрати на суму 2977 гривень 51 копійка.
Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди, представник в наданому відзиві зазначив, що оскільки розмір матеріальної шкоди зменшився, тому розмір моральної шкоди має бути теж меншою, а саме 5% від розміру шкоди, заподіяної здоров`ю позивача, та дорівнювати сумі 799 гривень 73 копійки.
Крім цього, потерпілою ОСОБА_10 у справі заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_12 та ТОВ «Ярославь-Авто» про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 гривень 00 копійок та до ТДВ «СК «Київ Ре» про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 14241 гривня 26 копійок.
В позовній заяві потерпіла ОСОБА_10 вказує на те, що після того, як потрапила в ДТП, вона протягом дев`яти тижнів перебувала на лікарняному. Зазнала значних немайнових втрат, що спричинені фізичними та моральними стражданнями. Зокрема, має труднощі в самообслуговуванні, після ДТП мала підвищений тиск, високий пульс, була проведена фіксація перелому пластиною та гвинтами під час хірургічного втручання, також перебуває в залежності від оточуючих. В момент отримання тілесного ушкодження вона перенесла нестерпний фізичний біль, а також важкий стрес, пов`язаний з хірургічним втручанням та подальшою реабілітацією.
Крім цього, потерпілою ОСОБА_9 у справі заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_12 та ТОВ «Ярославь-Авто» про стягнення моральної шкоди в розмірі 25000 гривень 00 копійок та до ТДВ «СК «Київ Ре» про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 3928 гривень 19 копійок.
В позовній заяві потерпіла ОСОБА_9 вказує на те, що 16 лютого 2018 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій вона зазнала тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Внаслідок чого їй довелося лікуватися і придбавати ліки на лікування.
У зв`язку із ушкодженням здоров`я заподіяного внаслідок ДТП, їй була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, не можливості приділяти достатньої уваги дитині молодшого шкільного віку, які позначили негативні зміни у її житті, викликали негативні переживання та спогади, потребу в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, емоційну напругу. Крім того, страх користування маршрутним транспортом (маршрутками) не дає можливість оперативно вирішувати всі необхідні побутові проблеми, спричиняє незручності для своєчасного прибуття на роботу. Адже користування таксі є доволі коштовним, а користування громадським транспортом потребує значно більших затрат зусиль і часу. Після ДТП відчуває себе залежним від громадського транспорту, що зовсім не вселяє оптимізму. Значне подорожання вартості проїзду громадського транспорту, на даний час, потребує збільшення витрат на дорогу до роботи та до дому, ніж витрати які б були пов`язані з пересуванням в маршрутці, що впливає на її емоційний стан (а саме як мати одиначка, вона розуміє, що частина заробітної плати буде витрачена на проїзд, а не на дитину та її потреби).
Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу лікування, проведення правових заходів), обумовили залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які і дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.
Вирішуючи заявлені потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_23 позовні вимоги, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Богдан А-091», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким є ТОВ «Ярославь-Авто», була застрахована у ТДВ «СК» Київ РЕ», згідно полісу №АМ/3036657 з терміном дії з 21 січня 2018 року по 20 липня 2018 року.
Ліміт відповідальності в полісі за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, на одного потерпілого становить 200 000 гривень, та заподіяну майну, на одного потерпілого становить 100 000 гривень Франшиза - частина збитку, що не відшкодовується страховиком ТДВ «СК» Київ РЕ» становить 0 гривень.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_12 при експлуатації транспортного засобу «Богдан А-091», державний номерний знак НОМЕР_1 , заподіяна шкода здоров`ю потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_23 . При цьому, водій ОСОБА_12 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Ярославь Авто» на посаді водія.
Цивільним відповідачем ТДВ «СК» Київ РЕ» на користь потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_23 страхові виплати не проводились.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно вимог ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно вимог ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ця шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_12 дійсно було заподіяно потерпілій ОСОБА_8 шкоду на суму 19 920 гривень 77 копійок, що підтверджується наданими нею і дослідженими в судовому засіданні документами.
Суд відхиляє доводи представника відповідача ТДВ «СК» Київ РЕ» про те, що до майнової шкоди були включені товари, які не відносяться до товарів, придбання яких пов`язане з доставкою, розміщенням, утриманням діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілої у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах, оскільки вони не відповідають дійсності.
За таких обставин суд вважає, що заподіяні потерпілій ОСОБА_8 збитки на суму 19 920 гривень 77 копійок підлягають відшкодуванню повністю, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Стосовно заявлених позовних вимог ОСОБА_10 про стягнення з страховика ТДВ «СК» Київ РЕ» матеріальної шкоди та стягнення з ОСОБА_12 та ТОВ «Ярославь-Авто» моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 понесла матеріальні витрати на лікування в розмірі 14241 гривень 26 копійок, що підтверджується долученими до позовної заяви чеками, та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Стосовно заявлених ОСОБА_10 позовних вимог про стягнення з ОСОБА_12 та ТОВ «Ярославь-Авто» грошової суми в розмірі 50 000 гривень в рахунок понесених моральних збитків, виходячи з вимог розумності, суд прийшов до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 000 гривень.
Вирішуючи питання цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з ТОВ «Ярославь-Авто» та ОСОБА_12 25 000 гривень моральної шкоди та про стягнення з ТДВ «СК» Київ РЕ» 3928 гривень 19 копійок матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 понесла матеріальні витрати на лікування в розмірі 3928 гривень 19 копійок, що підтверджується долученими до позовної заяви чеками, та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпіла вказує на пов`язані з нею витрати та з чого при цьому виходить.
В судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілій цивільному позивачу було завдано моральну /немайнову/ шкоду, розмір якої суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне задовольнити частково вимоги потерпілої ОСОБА_9 та стягнути на її користь 10 000 гривень 00 копійок.
Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку 3 (трьох) років, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_12 наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити повністю.
Стягнути з ТДВ «СК «Київ Ре» на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 19 920 гривень 77 копійок.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ТДВ «СК «Київ Ре» на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14241 гривень 26 копійок.
Стягнути з ТОВ «Ярославь-Авто» та ОСОБА_12 солідарно на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень 00 копійок.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_23 задовольнити частково.
Стягнути з ТДВ «СК «Київ Ре» на користь ОСОБА_23 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3928 гривень 19 копійок.
Стягнути з ТОВ «Ярославь-Авто» та ОСОБА_12 солідарно на користь ОСОБА_23 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_12 , на користь держави вартість проведених по справі судових експертиз в розмірі 22811 (двадцять дві тисячі вісімсот одинадцять) гривень.
Речовий доказ автобус марки «Богдан А091», державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ТОВ «Ярославь-Авто», - залишити у його володінні.
Речовий доказ автобус марки «Богдан А092», державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання Автобусного парку №8 КП «Київпастранс», - залишити у його володінні.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м.Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1