Номер провадження: 11-кп/813/1599/19
Номер справи місцевого суду: 522/47/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ

03.10.2019 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2019 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із визначенням розміру застави під час підготовчого судового засідання розгляду кримінального провадження №0007239 від 28.10.2018 р.,

встановив:

Вищезазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції від 04.09.2019 р. відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України в рамках підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню №0007239 від 28.10.2018 р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб строком до 02.11.2019 р.

Тією ж ухвалою суду від 04.09.2019 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 02.11.2019 р.

06.09.2019 р. прокурором ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на зазначену ухвалу суду 1-ої інстанції, яка надійшла в провадження судді-доповідача 01.10.2019 року.

11.09.2019 р. захисником ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 також подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до постановленого рішення Конституційним судом України 13.06.2019 року по справі № 3-208/2018(2402/18) № 4-р/2019, за конституційною скаргою ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У своєму рішенні Конституційний Суд дійшов висновку, що положення частини другої статті 392 Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства.

Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

Надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.

Відповідно до апеляційних скарг та оскаржуваної ухвали встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007239 від 28.10.2018 р., за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування кожному окремо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в якому ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2019 р. відносно ОСОБА_6 було відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Разом з тим, в даному випадку під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а до двох з них був застосований такий запобіжний захід, а у відношенні третього обвинуваченого був застосований запобіжний у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи положення ст. 392 КПК України та вищевказане рішення Конституційного Суду України, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2019 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із визначенням розміру застави під час підготовчого судового засідання розгляду кримінального провадження №0007239 від 28.10.2018 р. не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Окрім того, рішення Конституційного Суду, прийняте саме для забезпечення гарантій особи, відносно якої продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою перевірки наявності законних підстав для такого продовження після спливу певного проміжку часу. Тобто зазначені обставини вказують на те, що таке право належить особі та її захиснику, що може лише покращувати становище обвинуваченого, а не навпаки його погіршувати.

Натомість, апеляційна скарга прокурора подана з метою саме перегляду рішення суду першої інстанції відносно відмови у застосуванні тримання під вартою ОСОБА_6 та визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , що автоматично вказує на погіршення такого становища обвинувачених, а відповідно до зазначених обставин прокурор не є особою, яка має право подавати в даному випадку апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 5, 24, 315, 331, 370, 392, 399, 419, 532 КПК України, суддя доповідач,

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2019 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із визначенням розміру застави під час підготовчого судового засідання розгляду кримінального провадження №0007239 від 28.10.2018 р. відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження негайно надіслати апелянтам разом з апеляційними скаргами та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2