Справа № 169/513/19
Провадження № 1-кп/169/97/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання в смт Турійськ Волинської області обвинувальний акт, що надійшов від Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, учасника бойових дій, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України, з угодою про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був призваний на навчальні збори, про що був належним чином повідомлений, отримавши 12 червня 2019 року повістку про необхідність прибуття 19 червня 2019 року до пункту збору особового складу - військової частини НОМЕР_1 для проходження навчальних зборів. Проте, останній, діючи умисно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від навчальних зборів та не маючи правових підстав на звільнення від їх проходження, не прибув у вказаний час до пункту збору особового складу для проходження навчальних зборів, чим ухилився від їх проходження, порушивши вимоги частини 9 статті 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів, вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 337 КК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 11 липня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України.

15 липня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України, сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України, призначається у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Слідчим 16 липня 2019 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду разом із угодою.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 2, 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до частини 2 статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачена санкцією частини 2 статті 337 КК України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту 9 частини 2 статті 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній немає можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 472 - 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 липня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 337 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в розмірі 850.00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий