У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

05.08.2019 року до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.

Зі змісту заяви і додатків до неї вбачається, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2018 року задоволено клопотання слідчого Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на автомобіль «Audi A5», номер кузова НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 , з метою унеможливлення виконання дій, пов`язаних із здійсненням продажу, переоформлення, передачі в заставу, найм, дарування, або відчуження майна іншим способом, задля забезпечення притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності, збереження речового доказу. 19.07.2017 року ОСОБА_4 придбав у громадянина ОСОБА_6 автомобіль марки «Audi A5», номер кузова НОМЕР_1 , 2011 року випуску, р/н НОМЕР_2 , що підтверджується засвідченою копією договору купівлі-продажу №5141/2017/547717 від 19.07.2017 року, укладеного в Територіальному сервісному центрі № 5141 (м. Одеса вул. Ак. Корольова, буд. 5). Того ж дня, тобто 19.07.2017 року за зазначеним транспортним засобом було закріплено державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 . На момент оформлення договору купівлі-продажу та реєстрації вказаного автомобіля за громадянином ОСОБА_4 , арешти або інші обмеження в наявних базах даних були відсутні. Як потенційний покупець, ОСОБА_4 так і безпосередньо працівник сервісного центру МВС 5141 РСЦ МВС в Одеській області ОСОБА_7 на момент укладення договору купівлі-продажу та його оформлення не володіли інформацією відносно наявності будь-яких рішень суду щодо арештів на транспортному засобі, оскільки як станом на 19.07.2017 року так і на сьогоднішній день в усіх існуючих реєстрах відсутні відомості щодо наявності будь-яких обтяжень на зазначеному майні. Про існування ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_4 дізнався з ухвали Деснянського районного суду від 02.03.2018 року. Таким чином 19.07.2017 року ОСОБА_4 став та по теперішній час являється добросовісним майнонабувачем - власником транспортного засобу - автомобіля «Audi A5», номер кузова НОМЕР_1 , р.н.з. НОМЕР_3 . Представник зазначає, що вищевказане майно арештоване безпідставно, без дотримання вимог ст. 132, 170 КПК України, оскільки ОСОБА_4 є єдиним власником вищевказаного рухомого майна, набутого правомірно, на підставі договору купівлі-продажу, і зареєстрованого у встановленому законом порядку, це майно не є ні речовим доказом, ні об`єктом спеціальної конфіскації, ні майном, яке може бути конфісковане, також щодо нього не заявлено цивільний позов. З тексту ухвали вбачається, що фактично слідчим під час розгляду клопотання не були доведені правові підстави арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (взагалі не доведена необхідність такого арешту), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні будь-якою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, протиправність походження майна. На підставі викладеного, представник заявника просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2018 року на автомобіль «Audi A5», номер кузова НОМЕР_1 , 2011 року випуску, р/н НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 19.07.2017 року, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала доводи клопотання та просила його задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши думку представника заявника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку лютого 2017 року по 04.04.20017 року невстановлена особа за адресою АДРЕСА_2 шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 475000 доларів США, які належать ОСОБА_8 , чим завдала матеріальної шкоди останній на вказану суму.

В ході допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється неповнолітнім сином ОСОБА_8 , було встановлено, що грошові кошти, які знаходились в приміщенні кв. АДРЕСА_3 він передав наглядно знайомому неповнолітньому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході проведення слідчих дій було встановлено, що ОСОБА_11 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , являється матір`ю ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою з відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського району м. Києва. Крім того, було встановлено, що ОСОБА_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , являється вітчимом ОСОБА_10 .

В подальшому було встановлено, що ОСОБА_12 14.03.2017 року придбав автомобіль «Ford Mustang» білого кольору д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , який 28.04.2017 року був перереєстрований на нового власника ОСОБА_13 за договором купівлі продажу центром №8046, а також 19.02.2017 року автомобіль «AUDI А5» д.н.з. НОМЕР_7 синього кольору номер кузова НОМЕР_1 , який 28.04.2017 року був перереєстрований на нового власника ОСОБА_14 , та ОСОБА_11 04.04.2017 року придбала автомобіль «PORSCHE PANAMERA» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_8 номер кузова НОМЕР_9 , який 28.04.2017 року був перереєстрований на нового власника ОСОБА_13 .

Крім того, встановлено, що вказані автомобілі були перереєстровані на іншу особу, а саме на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який у протоколі допиту свідка пояснив, що його попросив наглядно знайомий чоловік хлопець на ім`я ОСОБА_15 нібито придбати вказані автомобілі, а саме підписати договори купівлі продажу трьох автомобілів та потім їх і відразу продати та підписати відповідні документи. Однак при цьому пояснив, що довіреностей він ніяких не підписував, та ніяких прав на вказані автомобілі він не мав.

Так, в ході досудового розслідування з метою встановлення істини у кримінальному провадженні були вилучені оригінали документів, на підставі яких відбувалася перереєстрація вищевказаних автомобілів, а саме «Ford Mustang», номер кузова НОМЕР_6 , «AUDI А5» номер кузова НОМЕР_1 , «PORSCHE PANAMERA» номер кузова НОМЕР_9 , які перебували у володінні посадових осіб Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві.

Крім того, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2018 року розглянувши клопотання старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004991 від 20.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задоволено; накладено арешт на рухоме майно, а саме: автомобілі «Ford Mustang», номер кузова НОМЕР_6 , який зареєстрований на ОСОБА_16 , «AUDI А5» номер кузова НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 , «PORSCHE PANAMERA» номер кузова НОМЕР_9 , який зареєстрований на ОСОБА_17 , з метою унеможливлення виконання дій, пов`язаних із здійсненням продажу, переоформлення, передачі в заставу, найм, дарування, або відчуження майна іншим способом, задля забезпечення притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності, збереження речового доказу.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданнями цього кримінального провадження, тривалість досудового розслідування, під час якого ОСОБА_4 позбавляється можливості користуватися своїм майном, непроведення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні, відсутність будь-яких слідчих дій у кримінальному провадженні, ненадання слідчим у судовому засіданні будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний автомобіль визнаний речовим доказом, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 171, 173, 174, 223, 303, 305-307, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2018 року у кримінальному провадженні № 0004991, а саме скасувати арешт на автомобіль AUDI A5, кузов № НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 19.07.2017 року, належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1