У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження, внесеного 14.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002361,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0002361 від 14.07.2019 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний КОРИСЛИВИЙ злочин при наступних обставинах. Так, 14.07.2019 року о 12 год 50 хв. ОСОБА_4 проходив повз приміщення аптеки «економ ІФ», яка розташована по вул. Галицька, 112 Д, в м. Івано-Франківську. В цей час, поруч із входом до приміщення вказаної аптеки, а саме біля металевих перил, ОСОБА_4 побачив велосипед марки «ARDIS» модель «STRIKER АМТ», чорного та сірого кольорів, який був не пристебнутим та належав потерпілому ОСОБА_6 . Після чого, в ОСОБА_4 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, користуючись тим, що поруч нікого не було та за його діями ніхто не спостерігав, таємно викрав велосипед марки «ARDIS» модель «STRIKER АМТ» чорного та сірого кольорів, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/109/28-494ТВ/19 від 19.07.2019 року, становить 2416,67 грн. В подальшому, ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув та направився в сторону мосту через річку Бистриця Солотвинська, що знаходиться по вул. Галицька у м. Івано-Франківську, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном. Проте через деякий час із викраденим майном був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

Матеріалами клопотання зазначається, що 30 липня 2019 року, ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 277-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не працюючий, з середньо-спеціальною освітою, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності і злочин проти життя та здоров`я особи.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, що містяться у протоколах: оглядів місця події, оглядами предметів, пред`явленням особи для впізнання за фотознімками; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , показаннями потерпілого ОСОБА_6 , заявою про вартість викраденого майна, та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Матеріалами клопотання встановлено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити, з підстав, викладених в ньому.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, оскільки вважає наведені прокурором ризики безпідставними, просив врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є середньої тяжкості, а також врахувати наявність у нього постійного місця проживання, намір працевлаштуватися та просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження (не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення), а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 відповідного злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, однак наявність підстав, що існують ризики переховування підозрюваного від досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, не доведено в судовому засіданні.

Проте, враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи представлені дані про наявність місця проживання підозрюваного, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 23.00 год. по 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду, на строк шістдесят днів до 27 грудня 2019 року включно.

Також, на підозрюваного слід покладсти обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України. На переконання слідчого судді саме цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що на підставі ч.4 ст. 194 КПК України слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 23.00 год. по 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду та при цьому покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками;

не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє до 27 грудня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 30.10.2019 року.