В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 003510 внесене 24 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червлене Лебединського району Сумської області, громадянина України, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 27.01.2014 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.187 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 30.09.2014 із Сумської ВК №116 по відбуттю строку покарання, РНОКПП у справі відсутній, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

сторони та інщі учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захиснико ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшой обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості укладеною 08 листопада 2019 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди та обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 23 серпня 2018 року ОСОБА_6 , близько 20 години 30 хвилин, приїхав до місця проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_6 домовились про вчинення крадіжки грошових коштів на території ФОП « ОСОБА_7 », що за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, умисно, повторно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою збагачення за рахунок чужого майна, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , 24.08.2018 близько 03 години, шляхом віджиму металопластикового вікна проникли до офісного приміщення ФОП « ОСОБА_7 », що за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 залишився у одній із кімнат вказаного офісного приміщення, спостерігаючи за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_3 в цей час пішов до іншої кімнати вказаного офісного приміщення, та продовжуючи свої злочинні дії, із сейфу викрав грошові кошти в сумі 9030 грн. та 50 євро, що станом на 24.08.2018 становило в еквіваленті до національної валюти 1612 грн. 50 коп., в загальній сумі 10642 грн. 50 коп., належних потерпілому ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_3 , повернувшись до кімнати, в якій знаходився ОСОБА_6 , віддав йому гроші в сумі 9030 грн., які останній поклав до правої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнений, а собі залишив гроші в сумі 50 євро, що станом на 24.08.2018 становило в еквіваленті до національної валюти 1612 грн. 50 коп., які поклав до правої задньої кишені штанів, в які був одягнений.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_6 залишили приміщення офісу ФОП « ОСОБА_7 », спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 10642 грн. 50 коп., викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України було виділено в окреме провадження, у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням відповідних обов`язків передбачених ст.76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за судово-трасологічну експертизу № 8-3/1880 від 24.09.2018 року, а саме 50 % від загальної суми 2288 грн., в розмірі 1144 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до умов угоди про визнання винуватості від 08 листопада 2019 року, прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 003510 від 24 серпня 2018 року за спільною ініціативою та обопільною згодою відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також, у даній угоді зазначені роз`яснення обвинуваченому про наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 підтвердили суду, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, захисник під час судового провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового провадження просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якої визнає себе винуватим, обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 50-52 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини та визнає відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи учасників судового провадження, суд вважає, що укладена між прокурором і обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинено таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, та правильно кваліфіковано його дії за ч.3 ст.185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, так, як потерпілий ОСОБА_7 , 08 листопада 2019 року надав письмову згоду прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та підтвердив зазначене в судовому засіданні. Сторони уклали угоду добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Доля речових доказів у кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Доля речових доказів - обвинувальний акт № 0003401 від 14 серпня 2018 року виділений в окреме провадження стосовно ОСОБА_6 - не підлягає вирішенню, оскільки не являється предметом розгляду в данном кримінальном провадженні.

Потерпілий ОСОБА_7 заявою від 21 серпня 2019 року відмовився від цивільного позову, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань в учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.185, ст.ст.50-52, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст.8-11, 22, 24, 26, 27, 100, 124, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Угоду про визнання винуватості укладену 08 листопада 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №003510 від 24 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі: взуття поміщене до спецпакету № 03347907 та грошові кошти в сумі 92 грн. поміщені до спецпакету № 3943013 повернути засудженому ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витратиза судово-трасологічну експертизу№ 8-3/1880 від 24 вересня 2018 року - 50% від загальної суми 2288 грн., в розмірі 1144 грн.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення з журналом судового засідання і подання на нього письмов их зауважень та отримання в суді копії вироку.

Відповідно до ст.3891 КК України роз`яснити засудженому, що умисне невиконання ним угоди про визнання винуватості - карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення з журналом судового засідання і подання на нього письмов их зауважень та отримання в суді копії вироку.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1