ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування № 0002054 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилась у м. Дніпропетровську, освіта вища, незаміжньої, працює в КЗО "СЗШ № 89" ДМР, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року, клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні було задоволено та продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 12 листопада 2019 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою по суті, перевірено доведеність існування обставин, зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК України, заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчим суддею зазначено, що стороною захисту не заперечується факт причетності до інкримінованих кримінальних правопорушень попередньо кваліфікованих за ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, а також ту обставину, що на теперішній час малолітніх потерпілих поміщено до комунального закладу «Барвінок», погоджуюсь з думкою прокурора про існування ризиків визначених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо доведеності існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, враховуючи: положення ст. 219 КПК України; постанову керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 ; строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_8 , що спливає 21 жовтня 2019 року, слідчий суддя вважав доведеним факт існування таких обставин.
У той же час, при вирішенні клопотання органу досудового розслідування в частині тривалості строку продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням того, що для виконання органом досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України фактично необхідно виконати рішення слідчих суддів постановлених за результатами розгляду клопотань органу досудового розслідування необхідно продовжити строк застосування запобіжного на період достатній для завершення досудового розслідування.
Щодо клопотань, присутніх під час судового розгляду колег громадянки ОСОБА_8 про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистої поруки слідчий суддя вважав їх такими, що не в повній мірі відповідає положенням кримінального процесуального закону, а саме положенням ст. 199 КПК України, оскільки право підозрюваного подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу закріплене положеннями ст. 201 КПК України. Крім того, з урахуванням суспільного резонансу навколо інкримінованих громадянці ОСОБА_8 правопорушень, вважає недоведеною позицію заявників, щодо відсутності загрози суспільного тиску на останню у разі застосування до неї запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, винести нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу, захисник вказує на те, що наявність існування заявлених абстрактних ризиків як на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 апеляційною інстанцією, так і на сьогоднішній час, не містить будь якого посилання на жодний доказ існування заявлених ризиків, клопотання лише містить формальне посилання на тяжкість покарання, яке може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання її судом винною у скоєнні інкримінованих їй злочинів.
Вказує, що письмові докази, на які слідчий посилається у своєму клопотанні в обґрунтування свого клопотання, жодним чином не вказують на існування будь-якого із заявлених ризиків. Так в судовому засіданні з розгляду цього клопотання сторона захисту звертала увагу слідчого судді і доводила наданими письмовими доказами, що ОСОБА_8 будучи звільненою 24.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська під домашній арешт сумлінно виконувала покладені на нею обов`язки.
Всі робочі дні після звільнення, тобто 27, 28, 29, 30 серпня 2019 року, а також 02, 03 вересня 2019 року ОСОБА_8 своєчасно прибувала до КЗО «СЗШ № 89» за місцем своєї праці, що підтверджується листами з КЗО «СЗШ № 89».
ОСОБА_8 мешкала за місцем свого проживання, де двічі 30.08.2019 року о 21-00 год. і 02.09.2019 року о 05-30 год. здійснювалися перевірки з боку дільничного з приводу виконання припису слідчого судді не залишати місце проживання у певний нічний час - підтверджується письмовою відповіддю з ГУНП в Дніпропетровської області від 21.10.2019 року отриманою на адвокатський запит сторони захисту. Окрім цього за першим викликом слідчого своєчасно прибула до Дніпровського апеляційного суду 04.09.2019 року для участі в судовому засіданні.
Крім того, захисник звертає увагу, що ОСОБА_8 ні з ким зі свідками не спілкувалася і жодного впливу не здійснювала.
Вважає, що заявлені ризики про можливість переховування і впливу на потерпілих, свідків є примарною уявою, яка лише формально передбачена національним законодавством без будь якого відношення до цієї справи.
Крім цього, слідчим суддею в оскаржувальній ухвалі не дано жодної оцінки істотного порушення обов`язкових вимог закріплених у ч. 1 ст. 199 КПК України, а саме про те, що клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_8 подане до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська лише 17.10.2019 року з порушенням порядку продовження строку тримання під вартою, оскільки зазначена норма зобов`язує прокурора звернутися до суду з цим клопотанням у строк не менше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, строк якої спливає 00-01 год. 21.10.2019 року, що порушує право на захисту моєї підзахисної.
Також слідчий суддя залишив поза увагою і не зазначив в оскаржувальному рішенні позицію сторони захисту про застосування положень ч. 5 ст. 199 КПК України в частині виконання обов`язку слідчим суддею про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у зв`язку з не доведеністю слідчим і прокурором обставин, зазначених у частині третій цієї статті про наявність заявлених ризиків які виправдовують тримання особи під вартою.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового процесу, перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2019 року за № 0002054.
23.08.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 00:01 години 22 жовтня 2019 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року було скасовано ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду від 24 серпня 2019 року та до підозрюваної було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду від 11 жовтня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту та заяв громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про передачу підозрюваної на поруки та обрання більш м`якого запобіжного заходу, а також задоволено клопотання органу досудового розслідування і продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до громадянки ОСОБА_8 до 21 жовтня 2019 року.
Постановою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , обґрунтованою необхідністю отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також виконанням вимог ст. 290 КПК України строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, тобто до 22 листопада 2019 року.
На переконання колегії суддів, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваній, також слідчим суддею враховано ту обставину, що на теперішній час малолітніх потерпілих поміщено до комунального закладу «Барвінок».
Крім того, слідчим суддею під час судового розгляду клопотання з`ясовано, що докази, необхідні для виконання органом досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України є висновки експертів отримані за результатами проведення призначеної за ухвалою слідчого судді амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваної (проведення якої заплановано наступного тижня), комплексних судово-психіатричних експертиз щодо малолітніх потерпілих (яка на момент розгляду цього клопотання вже проводиться), а також існує необхідність проведення тимчасового доступу дозвіл на проведення якого також отримано.
Зважаючи на викладене, твердження захисника про недоцільність подальшого тримання під вартою підозрюваного є непереконливими.
Колегія суддів зазначає, що ці обставини встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та не спростовані при його продовженні.
Перевіряючи вказані доводи, колегія суддів звертає увагу на те, що на даній стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведенність чи недоведенність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності. Допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинуваченого на підставі обвинувального акту.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого. При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Оскільки ОСОБА_8 вчинила злочини щодо малолітніх потерпілих, враховуючи суспільний резонанс навколо інкримінованих останній правопорушень, колегія суддів вважає тримання під вартою ОСОБА_8 виправданим.
Що стосується посилань захисника на наявність у ОСОБА_8 постійного місця роботи, постійного місця проживання, то ці обставини хоча і мають місце, однак не виправдовують її звільнення з-під варти або застосування альтернативного запобіжного заходу, враховуючи встановлені слідчим суддею ризики.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчим суддею прийнято рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить й практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, під час апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законною, обґрунтованою та скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4