Справа № 458/666/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м.Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора Самбірської місцевої прокуратури: ОСОБА_3

та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 : адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Турці обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дебальцево Донецької області, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, пенсіонера, депутатом не являється, інвалідності не має, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.08.2019 року приблизно о 06 год. 00 хв., з метою незаконної порубки лісу, з корисливих мотивів, будучи в лісовому масиві обходу №3, кварталу №17, виділу №4 Либохорівського лісництва ДП «Боринське лісове господарство», територія якого належить до загальнозоологічного заказника місцевого значення «Либохорівський» та розташований на території Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області, де умисно, незаконно зрізав бензопилою одне сироростуче дерево породи «бук», загальною кубомасою 3,47 м.куб., чим завдав матеріальну шкоду інтересам держави в розмірі 9522,00 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконній порубці одного дерева на території природно-заповідного фонду, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

16.08.2019 року між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.3 ст.246 КК України. ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді трьох років позбавлення волі, але враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, активно сприяв слідству, відповідно може виправитись без реальної міри відбування покарання, а тому слід застосувати ст.ст.75, 76 КК України, згідно яких ОСОБА_4 звільняється від відбування призначеного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отримана згода ОСОБА_4 на призначення покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

У підготовче судове засідання представник цивільного позивача - Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області ОСОБА_6 не з`явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відповідно до закону. 02.09.2019 року представник цивільного позивача - Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області ОСОБА_6 подав через канцелярію суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив суд цю угоду затвердити і враховуючи те, що ОСОБА_4 активно сприяв досудовому розслідуванню, щиро кається у вчиненому, відповідно може виправитись без реального виду відбування покарання призначити йому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно з ч.3 ст.246 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди від 16.08.2019 року про визнання винуватості між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Шкода завдана державі в особі Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області в розмірі 9522 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 16.08.2019 року, яка укладена між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.08.2019 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо протягом даного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: одне дерево породи «бук» загальною кубомасою 3,47 м.куб. - залишити у розпорядженні ДП «Боринське лісове господарство», як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку суду, після його проголошення, вручається негайно обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: