КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 07 листопада 2019 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «ДЮКАРЬ», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року,

за участі: адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку 21 серпня 2019 року за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна (колишня вулиця Леніна), 89, де знаходиться виробнича діяльність ТОВ «ДЮКАРЬ» (), з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ним.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ДЮКАРЬ» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна здійснено без виклику володільця майна, про ухвалу слідчого судді від 30 серпня 2019 року стало відомо 10 вересня 2019 року із Єдиного державного реєстру судових рішень.
Вважає оскаржувану ухвалу постановлену з порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, зокрема, недотримання строків, передбачених чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна, неправильне застосування передбачених законом підстав для арешту майна, неповідомлення власника майна про розгляд справи про арешт майна, невідповідність вилученого майна з тим майном, яке дозволено вилучати слідчим суддею.
Так, апелянт зазначає, що обшук проведено 21 серпня 2019 року з 09:25 год. до 12:23 год., а тому клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку, мало б бути подано не пізніше 12:23 год. 23 серпня 2019 року, проте клопотання прокурора надійшло слідчому судді тільки 28 серпня 2019 року.
Звертає увагу на те, що законно виловлені водні біоресурси не відповідають критеріям, переліченім у ст. 98 КПК України. Вилучення їх під час обшуку є незаконним, оскільки слідчим суддею надано дозвіл на вилучення біоресурсів, на «які відсутні документи про їх походження».

Зауважує, що законність походження арештованих водних біоресурсів - заморожений бичок вагою 20000 кг - підтверджена, зокрема, і листом Азовського рибоохоронного патруля від 10 вересня 2019 №1-5-19/1270-19 і листом ІРЕМ від 13 вересня 2019 №02/476. Згідно інформації, викладеної у цих листах, тільки у 2019 року ТОВ «Дюкарь» законно вилучило 62,7 т бичків в результаті промислового лову та 14,691 т - під час науково-дослідних ловів.

Неможливість володіти, користуватись та розпоряджатись арештованими документами та водними біоресурсами, що належать ТОВ «Дюкарь», призводить до значних фінансових втрат та обмежує нормальне ведення господарської діяльності.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання йому завчасно повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 липня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0013527, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор Інституту рибного господарства та екології моря (далі ІРЕМ) ОСОБА_7 вступив із ОСОБА_8 та іншими службовими особами Азовського рибоохоронного патруля, державною Азовською морською екологічною інспекцією, службовими особами суб`єктів господарювання такими, як: ТОВ ТД «Рибпром» (), ПП «РКП МАЯК» (), ТОВ «РИФ» (), ТОВ «БЕРДЯНСЬКИЙ М?ЯСОКОМБІНАТ» (), ТОВ «ДЮКАРЬ» (), ТОВ «ВАРИОР» () та іншими фізичними особами, під виглядом вилову біоресурсів ля наукових цілей організували схему незаконного заволодіння водними біоресурсами в акваторії Азовського моря, їх подальшої реалізації та переробки.
21 серпня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено санкціонований обшук, за адресою:Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна (колишня вулиця Леніна), 89, де знаходиться виробнича діяльність ТОВ «ДЮКАРЬ» (), в якій зберігалися та перероблялися для подальшої реалізації незаконно виловлені біоресурси, де виявлено тавилучено:
- договір №2/19 про надання послуг по рибо-вилову від 01 лютого 2019 року;
- договір постачання №270716 від 27 липня 2016 року;
- договір переробки давальницької сировини;
- договір оренди судна (б/н);
- договір №37 про надання послуг з вивозу та прийняття стічних вод;
- договір переробки давальницької сировини;
- договір поставки №ТД 07/18/СК від 18 липня 2016 року;
- договір №10316 від 10 березня 2016 року;
- договір про надання послуг;
- договір поставки нафтопродуктів №180718-1 від 18 липня 2018 року;
- видаткова накладна №3072 від 04 травня 2018 року;
- декларація виробника про якість сировини;
- договір постачання №;
- заморожений азовський бичок масою 20000 кілограм, який актом прийому-передачі було залишено на відповідальне зберігання представнику ТОВ «ДЮКАРЬ» ОСОБА_9 .
22 серпня 2019 року постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 вилучені документи та заморожений азовський бичок масою 20000 кг визнано речовими доказами.
28 серпня 2019 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0013527 про накладення арешту на майно на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Центральна (колишня назва Леніна), 89, де знаходиться виробнича діяльність ТОВ «ДЮКАРЬ» (), з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ним, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, містить на собі сліди кримінального правопорушення , а тому з метою збереження речових доказів, на нього необхідно накласти арешт.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих прокурором до клопотання матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке внесено в ЄРДР 13.11.2017 року, проте, не зрозуміло з наданого витягу, які незаконні дії вчинено ТОВ «ДЮКАРЬ»у кримінальному провадженні № 0004331 та на підставі яких відомостей відкрито вказане кримінальне провадження.

Законність походження арештованих водних біоресурсів заморожений бичок вагою 2000 кг підтверджується, зокрема, листом Азовського рибоохоронного патруля від 10 вересня 2019 року № 1-5-19/1270-19 і листом ІРЕМ від 13 вересня 2019 року № 02/476. Згідно інформації, викладеної у цих листах, у 2019 році ТОВ «ДЮКАРЬ» законно вилучено 62,7 т бичків в результаті промислового лову та 14, 691 т під ас науково-дослідних ловів.

Представник ТОВ «ДЮКАРЬ» ОСОБА_5 надала до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою, копії документів, які підтверджують вище викладене, а відтак, колегія суддів вважає, що майно, яке тимчасово вилучене під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Центральна (колишня назва Леніна), 89, де знаходиться виробнича діяльність ТОВ «ДЮКАРЬ» не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність винесеної постанови старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 від 22 серпня 2019 року про визнання вказаного майна речовим доказам.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для вищезазначеного товариства та виконання останнім своїх договірних зобов`язань з іншими суб`єктами.
На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді про накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно, що належить ТОВ «ДЮКАРЬ» підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «ДЮКАРЬ», - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку 21 серпня 2019 року за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна (колишня вулиця Леніна), 89, де знаходиться виробнича діяльність ТОВ «ДЮКАРЬ» (), з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на:
- договір №2/19 про надання послуг по рибо-вилову від 01 лютого 2019 року;
- договір постачання №270716 від 27 липня 2016 року;
- договір переробки давальницької сировини;
- договір оренди судна (б/н);
- договір №37 про надання послуг з вивозу та прийняття стічних вод;
- договір переробки давальницької сировини;
- договір поставки №ТД 07/18/СК від 18 липня 2016 року;
- договір №10316 від 10 березня 2016 року;
- договір про надання послуг;
- договір поставки нафтопродуктів №180718-1 від 18 липня 2018 року;
- видаткова накладна №3072 від 04 травня 2018 року;
- декларація виробника про якість сировини;
- договір постачання №;
- заморожений азовський бичок масою 20000 кілограм, який актом прийому-передачі було залишено на відповідальне зберігання представнику ТОВ «ДЮКАРЬ» ОСОБА_9 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку 21 серпня 2019 року за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна (колишня вулиця Леніна), 89, де знаходиться виробнича діяльність ТОВ «ДЮКАРЬ» (), з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на:

- договір №2/19 про надання послуг по рибо-вилову від 01 лютого 2019 року;
- договір постачання №270716 від 27 липня 2016 року;
- договір переробки давальницької сировини;
- договір оренди судна (б/н);
- договір №37 про надання послуг з вивозу та прийняття стічних вод;
- договір переробки давальницької сировини;
- договір поставки №ТД 07/18/СК від 18 липня 2016 року;
- договір №10316 від 10 березня 2016 року;
- договір про надання послуг;
- договір поставки нафтопродуктів №180718-1 від 18 липня 2018 року;
- видаткова накладна №3072 від 04 травня 2018 року;
- декларація виробника про якість сировини;
- договір постачання №;
заморожений азовський бичок масою 20000 кілограм, який актом прийому-передачі було залишено на відповідальне зберігання представнику ТОВ «ДЮКАРЬ» ОСОБА_9 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/5582/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_11