УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0000057 від 05.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0000057 від 05.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 11597680), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).
В обґрунтування підстав накладення арешту на майно вказав, що Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000057 від 05.03.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України.

29.07.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.
Встановлено, що у приватній власності ОСОБА_4 перебуває квартира АДРЕСА_1 .

Власником вказаної квартири згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_4 .
Підставою накладення арешту на майно підозрюваного зазначив мету - забезпечення виконання передбаченого покарання за ч.4 ст.190 КК України у виді конфіскації майна.

Враховуючи, що санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що не забезпечення схоронності вказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, вважають необхідним накладення арешту на майно.

Перевіривши доводи клопотання, додані матеріали на підтвердження підстав для накладення арешту, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні прокурор наводить підставу застосування арешту майна те, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна як покарання, передбаченого санкцією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за злочин, за ознаками вчинення якого повідомлено про підозру власника майна.

З метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з наданих матеріалів клопотання 29.07.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Враховуючи, що санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що незабезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, існують підстави для накладення арешту на майно.

Прокурор надав дані, якими підтверджується право власності на зазначене майно.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 11597680), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1