Справа №592/8035/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/438/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про застосування амністії
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 592/8035/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 січня 2019 року вказане клопотання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення. Суд мотивував своє рішення тим, що оскільки ОСОБА_7 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2017 року за тяжкий злочин, до того ж має не зняті і непогашені судимості за тяжкі злочини по попереднім вирокам, тому в даному випадку, амністія до нього не може бути застосована.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до ОСОБА_7 положення Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись при цьому на те, що він скоїв злочин до набрання чинності цим законом, є батьком малолітньої дитини, тому має законне право бути звільненим від відбуття покарання у зв`язку з амністією.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року амністія застосовується на підставі ст.92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Положеннями статей 1 - 8 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено підстави для застосування амністії, тобто повного або часткового звільнення особи від відбування покарання.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що, залишаючи без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції по суті ухвалив обґрунтоване судове рішення.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 березня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і засуджений до позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна, який ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Сумської області від 13 квітня 2018 року був залишений без змін.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 також засуджувався вироком Сумського районного суду Сумської області від 04 вересня 2009 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнився 18 лютого 2011 року по відбуттю строку покарання та 25 листопада 2013 року був засуджений вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна. Звільнився 08 жовтня 2015 року по відбуттю строку покарання. Вказані попередні судимості є не знятими та непогашеними у встановленому законом порядку.

В обґрунтування права засудженого на застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» його захисником у суді першої інстанції були долучені до матеріалів провадження письмові докази, згідно яких він є батьком малолітньої дитини (а.м.п. 38).

Однак, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають, зокрема особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Частиною 4 ст.12 КК України передбачено, що тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Тобто, ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин і саме з цієї підстави на нього взагалі не розповсюджується дія Закону України «Про амністію у 2016 році» за наявності при цьому будь-яких умов.

Будь-які інші відомості, які б підтверджували, що ОСОБА_7 відноситься до категорії осіб щодо яких застосовується Закон України «Про амністію у 2016 році» в матеріалах провадження відсутні.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином дослідивши всі обставини, обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину не відноситься до кола осіб, визначених ст.ст.1, 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», а отже не підпадає під дію цього Закону, а тому наведені захисником в апеляційній скарзі доводи не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 січня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.