Номер провадження: 11-сс/813/1429/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000654, внесеному до ЄРДР 24.10.2016 року,-

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду 18.11.2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000654, внесеному до ЄРДР 24.10.2016 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
На вказану ухвалу захисниця ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Свої вимоги захисниця обґрунтовує такими доводами:
- слідчий суддя не взяв до уваги, що про підозру ОСОБА_8 повідомлено в рамках одного кримінального провадження, а ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлена в рамках іншого кримінального провадження;
- у кримінальному провадженні відсутні докази повідомлення ОСОБА_8 про підозру та оголошення його у міжнародний розшук;
- ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного, оскільки вручення повідомлення про підозру його дружині не є належним повідомленням про підозру згідно з висновком науково-правової експертизи щодо деяких питань кримінального процесу України Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України;
- в оскарженій ухвалі не зазначено строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, що виразилось у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеженні прав, свобод і законних інтересів потерпілого, (вимагання), вимагання вчинене за попередньою змовою групою осіб з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що завдало майнової шкоди у великому розмірі.
18.03.2016 о 18 годині, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні кафе «Світ чаю», розташованому по вул. Космонавтів, 5, в м. Одеса, за участю ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_13 , погрожуючи насильством небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_14 вимагали у нього гроші в сумі 180 тис. доларів США (станом на 18.03.2016 по курсу НБУ становить 4 805 995,5 грн.) за неіснуючі зобов`язання (нібито вкрадений у них та проданий потерпілим з ОСОБА_15 бурштин).
Потерпілий ОСОБА_14 , сприйнявши погрози ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , за реальні, побоюючись за своє життя та подальших нападів з боку ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з метою уникнення в подальшому переслідування з боку здирників, дав свою згоду на передачу частини з необхідної суми грошових коштів в розмірі 7 тис. доларів США.
22.03.2016 о 18:00 годині в ході зустрічі в кав`ярні «Espresso», що розташована за адресою м. Одеса, вул. Сегедська, 21, ОСОБА_14 за участі ОСОБА_13 передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 7 тис. доларів США (станом на 22.03.2016 по курсу НБУ становить 186 204, 802 грн.), що є майновою шкодою у великому розмірі.
Продовжуючи свої злочинні дії, з метою домогтися виконання подальшої остаточної вимоги щодо передачі залишку грошей ОСОБА_11 призначає, а ОСОБА_8 , організовує наступну зустріч з потерпілим ОСОБА_14
30.03.2016 о 15 годині, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні кафе «Світ чаю», розташованому по вул. Космонавтів, 5, в м. Одеса, за участю ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , та в присутності ОСОБА_13 , погрожуючи насильством небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_14 продовжили вимагання у нього грошових коштів у сумі 180 тис. доларів США (станом на 18.03.2016 по курсу НБУ становить 4 805 995,5 грн.) за неіснуючі зобов`язання.
19.05.2016 року письмове повідомлення про підозру щодо ОСОБА_8 вручено дружині останнього ОСОБА_22 .
Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 20.05.2016 року ОСОБА_8 оголошений у міжнародний розшук.
16.11.2016 року слідча звернулась до Приморського районного суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч.6 ст.193 КПК України.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисниці, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи клопотання захисника, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеній у п.69 рішення ЄСПЛ від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України", пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

З матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
З матеріалів провадження та наданих в судовому засіданні прокурором документів убачається, що у провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000560, внесеного до ЄРДР 16.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189, ч.4 ст.190, ч.2 ст.146 КК України.

17.05.2016 року в рамках кримінального провадження №0000560, внесеного до ЄРДР 16.03.2016 року, щодо ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України (а.с.11-12).

У зв`язку з неявкою ОСОБА_8 за викликом до прокурора в рамках цього ж кримінального провадження була постановлена ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.05.2016 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, строк дії якої закінчився 26.04.2019 року.

У зв`язку з невстановленням місцезнаходження ОСОБА_8 копія письмового повідомлення про підозру була вручена 19.05.2016 року під розписку його дружині ОСОБА_22 (а.с.13).

Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 20.05.2016 року в рамках кримінального провадження №0000560, внесеного до ЄРДР 16.03.2016 року, ОСОБА_8 оголошений у міжнародний розшук (а.с.16-17).
Постановою заступника начальника відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 від 30.09.2019 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000560, внесеного до ЄРДР 16.03.2016 року, були об`єднані з матеріалами кримінального провадження №0002892, внесеного до ЄРДР 05.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.4 ст.186 та ч.2 ст.146 КК України, та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0002892.

В подальшому, у зв`язку з ухиленням підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_11 від органу досудового розслідування, а також закінченням досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно інших підозрюваних, постановою заступника начальника відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 від 24.10.2016 року з кримінального провадження №0002892 виділені матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за ч.3 ст.189 КК України, про що 24.10.2016 року були внесені відомості до ЄРДР за №0000654.

15.11.2016 року в рамках кримінального провадження №0000654, внесеного до ЄРДР 24.10.2016 року, слідча звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Таким чином, слідча звернулась до суду з клопотанням в рамках кримінального провадження №0000654, яке було виділене з кримінального провадження №0002892, у яке раніше було об`єднане кримінальне провадження №№0000560, в рамках якого ОСОБА_8 було повідомлено про підозру, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд визнає безпідставними.

Крім того, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ч.2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
З матеріалів провадження вбачається, що на момент складення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 місцезнаходження останнього було невідоме, у зв`язку з чим слідчим вірно дотримані вимоги ст.ст.135, 278 КПК України.

При цьому апеляційний суд зауважує, що висновок науково-правової експертизи щодо деяких питань кримінального процесу України Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України не є джерелом права та має консультативний характер, у зв`язку з чим не може бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.
Доводи апеляційної скарги щодо незазначення в ухвалі строку її дії апеляційний суд також визнає невмотивованими, оскільки клопотання слідчого розглянуто в порядку, передбаченому ч.6 ст.193 КПК України, яка передбачає, що у разі розгляду клопотання без участі підозрюваного після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Вищевказана норма передбачає особливий порядок процесуальний дій, які проводяться з підозрюваним в разі застосування запобіжного заходу за його відсутності, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що вимога щодо зазначення строку дії запобіжного заходу на ухвали, постановлені в такому порядку, не розповсюджується.
Інших доводів щодо наявності підстав для скасування оскарженої ухвали в апеляційній скарзі не вказано та захисницею в судовому засіданні не наведено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисниці залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці підозрюваного ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 18.11.2016 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000654, внесеному до ЄРДР 24.10.2016 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4