Номер провадження: 11-сс/813/233/19
Номер справи місцевого суду: 523/2698/18 1-кс/523/3805/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя: ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 21.11.2018 року, якою було залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №4 по кримінальному провадженню №0005622 від 30.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.1 КК України в порядку ст. 303 КПК України, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , від 21.11.2018 року, було залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №4 по кримінальному провадженню №0005622 від 30.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.1 КК України в порядку ст. 303 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу 04.02.2019 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , та призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Позиції учасників судового розгляду.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення судового розгляду не звертався (т.1 а.с.34).

Прокурор Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 направив на адресу суду заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу у письмовому апеляційному провадженні.

Апеляційний суд, приймає до уваги положення ст. 422 КПК України, щодо скорочених строків розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді; практику Європейського суду, що неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 , як апелянт, зацікавлений в з`ясуванні інформації щодо призначення апеляційного розгляду, апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для його повідомлення про призначення судових засідань в апеляційному суді, в зв`язку з чим апеляційний суд, вважає за можливе розглянути клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, за відсутності апелянта та прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не прибули, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладення судового розгляду не звертались.

Мотиви апеляційного суду.
Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

Право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які служать вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України ( ст. 113 КПК України).

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно з положеннями ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що за загальним правилом строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді відраховується з дня її проголошення.

Частиною третьою статті 395 КПК України також встановлені виключення із загального правила, а саме випадки, в яких строк на апеляційне оскарження відраховується не від дня проголошення оскарженого судового рішення, а від іншої дати. До цих випадків, зокрема, відносяться:

- оскарження ухвали слідчого судді особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги для якої обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення;

- оскарження судового рішення іншим учасником кримінального провадження, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для якої обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З викладених положень закону вбачається, що виключення із загального правила передбачені для двох категорій учасників кримінального провадження, одна з яких є істотно обмеженою у правах та доступі до інформаційних благ в силу утримання під вартою, що зумовлює необхідність надання додаткового часу для підготовки та подачі такою особою апеляційної скарги, а друга з об`єктивних причин не обізнана та не могла бути обізнаною про постановлене судове рішення у зв`язку з нереалізацією або незабезпеченням з певних причин права на участь в судовому провадженні при вирішенні слідчим суддею, судом певних питань, що стосуються її прав, свобод та законних інтересів.

Відповідно до положень ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважної причини за своїм характером є оціночним. Усталена судова практика скеровує суд, що такими причинами вважають стихійні лиха, що викликані силами природи (землетрус, повінь, злива, зсув, ураган тощо), хворобу, тривале відрядження, смерть близьких, інші трагічні та непередбачені події в житті людини, тобто це обставини, які не залежать від заінтересованої особи і завадили їй здійснити у встановлений законом строк певні дії. Слід зазначити, що перешкода, яка не дозволяє вчинити в строк процесуальну дію, може носити як фактичний (хвороба, стихійне лихо тощо), так і юридичний характер (несвоєчасне вручення копії процесуальних документів тощо).

З матеріалів провадження вбачається, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, якою було залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 була постановлена 21.11.2018 року без участі ОСОБА_6 ( т.2 а.с. 30)

Також, матеріали справи містять відомості, щодо належного сповіщення ОСОБА_6 про дату, час і місце судового засідання на 21.11.2018 року.( т.2 а.с. 27)

Первина апеляційна ОСОБА_6 була подано 04.01.2019 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку встановленого ст. 395 КПК України на апеляційне оскарження.

Ухвалою від 24.01.2019 року Одеського апеляційного суду, на підставі п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_6 було повернуто особі, яка її подала.

04.02.2019 року ОСОБА_6 звернувся з повторною апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 21.11.2018 року, однак стверджує, що він його не пропустив. (а.с.1, т.1)

Разом з цим, з первинної апеляційної скарги апелянта, вбачається, що копію оскарженої ухвали ОСОБА_6 отримав 25.12.2018 року. Таким чином, апеляційним судом достовірно встановлено, що апелянту про існування оскарженої ухвали слідчого судді було відомо з 25.12.2018 року.( т.2 а.с. 32), відповідно з цієї дати має бути відрахований строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку ОСОБА_6 не зазначив причин пропуску строку, які унеможливлювали подання апеляційної скарги у передбачений законом строк та які можуть бути визнані поважними, а також взагалі не послався на причини пропуску строку.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з таких обставин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 взагалі не було наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення клопотання апелянта та поновлення вказаного строку.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись статями 116, 117, 370-372, 399, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Відмовити ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 21.11.2018 року, якою було залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №4 по кримінальному провадженню №0005622 від 30.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.1 КК України в порядку ст. 303 КПК України.

Апеляційну скаргу з додатками повернути ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4