Справа №463/4047/16-к
Провадження №1-кп/463/38/19
В И Р О К
іменем України

09 грудня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0002476 від 25.07.2016 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макунів Мостиського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: 2014, 2016 р.н., не працюючого, раніше судимого: останній раз вироком Галицького районного суду м. Львова від 13.07.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за місцем проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 23.07.2016 року приблизно о 16.00 год., знаходячись у під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, повторно, діючи зкорисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із чотирма невстановленими особами, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , яке виразилось у тому, що ОСОБА_7 з групою вказаних невідомих осіб завдали йому численних ударів руками та ногами у різні ділянки тіла, заподіявши поверхневу рану на обличчі, крововиливи в білкову оболонку лівого ока, синці на голові, на шиї, лівій руці, садна на голові, на лівій руці та спині, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, в результаті чого відкрито викрали у ОСОБА_6 його особисте майно, а саме: мобільний телефон марки «Apple Iphone 5» вартістю 3800 грн. та грошові кошти у сумі 3500 грн., а всього відкрито викрали майна потерпілого на загальну суму 7300 грн.

Крім того, ОСОБА_5 23.07.2016 року приблизно о 16.00 год., знаходячись у під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб з чотирма невстановленими особами, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння паспортом громадянина України потерпілого ОСОБА_6 , під час відкритого викрадення його майна із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось у тому, що ОСОБА_5 з групою вказаних невідомих осіб завдали останньому численних ударів руками та ногами у різні ділянки тіла, заподіявши поверхневу рану на обличчі, крововиливи в білкову оболонку лівого ока, синці на голові, на шиї, лівій руці, садна на голові, на лівій руці та спині, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, відкрито викрали у ОСОБА_6 паспорт громадянина України, виданий на його ім`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність у вчиненні інкримінованого йому злочину заперечив. При цьому показав, що 22.07.2016 він гуляв центром м. Львова, де познайомився із ОСОБА_8 із Грузії. Вечором вони разом зайшли у кафе «Цісар», де відпочивали. Там до них підійшли дві дівчини, які попросили зарядити телефон та присіли разом із ними. Дівчата стверджували, що є студентками третього курсу. У кафе в цей час зайшло дев`ять чоловік, серед яких був і потерпілий ОСОБА_6 . Зазначені чоловіки почали їм висловлювати претензії з приводу їх спілкування із дівчатами, які на їх думку були неповнолітніми. ОСОБА_8 обурився на такі претензії, через що зазначені хлопці почали бити його. Він заступився за ОСОБА_8 , через що його також побили. Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 наніс йому найбільше ударів, після чого їх силоміць спустили зі сходів та вигнали із закладу. Весь конфлікт тривав приблизно 7-10 хвилин. Після цього бармен сказала їм розрахуватись, що вони і зробили, після чого розійшлись. Додому він повернувся приблизно о 04.00 год. Із ОСОБА_8 він більше не бачився, а потерпілого ОСОБА_6 наступного разу побачив уже в приміщенні Личаківського ВП ГУНП у Львівській області під час впізнання осіб, які його пограбували. Чому потерпілий вказав на нього як на особу, що його пограбувала групою осіб 23.07.2016, йому не відомо. У той день до обіду з сім`єю він гуляв у парку культури в м. Львові.

Не зважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів, його винність у скоєних злочинах повністю стверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , з яких вбачається, що він є військовослужбовцем за контрактом Збройних сил України та приймав участь у військовій операції безпосередньо в зоні АТО протягом шістнадцяти місяців. 22.07.2016 року приблизно о 19:00 год. він та його товариш ОСОБА_9 , з яким він проходив службу, покинули розташування військової частини у АДРЕСА_1 та відбули у звільнення до 06:00 год. 25 липня 2016 року. Приблизно о 21:00 год. вони приїхали додому до ОСОБА_10 , після чого пішли до його товариша ОСОБА_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Далі четверо вони попрямували до пам`ятника ОСОБА_12 на пр. Свободи у м. Львові, де зустріли знайомих та пішли відпочивати до нічного клубу. Приблизно о 02:00 год. він, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також три товариші останнього пішли в напрямку вул. Личаківської у м. Львові. Проходячи повз кафе «Цісар», що за адресою: м. Львів, вул. Пекарська, 2, вони зайшли всередину. В кафе їх компанія зайняла столик на другому поверсі і замовила їжу та випивку. Біля столика, за яким сиділа його компанія, за іншим столиком сиділи дві неповнолітні дівчини та два чоловіки, яким на вигляд було приблизно 35-40 років, які чіплялись до цих дівчат, з приводу чого вони зробили останнім зауваження. Через декілька хвилин після їх приходу ці чоловіки вийшли на вулицю. Він зі ОСОБА_16 також спустились на вулицю та побачили, як вищевказані чоловіки йдуть в сторону вул. Винниченка, а в цей момент з приміщення кафе «Цісар» вибігла бармен та офіціантка, які почали кричати до них та вимагати, щоб останні розрахувались, однак чоловіки не реагували на їх прохання. Тоді він наздогнав цих чоловіків та повернув їх в заклад, щоб вони розрахувалися. В кафе «Цісар» ці чоловіки продовжували висловлювати до нього та його друзів претензії з приводу їх поведінки, при цьому нецензурно висловлюючись. Однак вони попросили цих чоловіків не вступати із ними в конфлікт, і останні пішли з кафе «Цісар». Далі вони викликали дівчатам таксі, а самі повернулись приблизно о 06:00 год. у свою військову частину. Приблизно о 12:00 год. він поїхав до ОСОБА_11 в гості за місцем його проживання. В період часу з 12:30 год. до 16:00 год. він перебував у квартирі ОСОБА_11 та переглядав разом з останнім фільм. Приблизно о 16:00 год. він вирішив сходити в магазин, щоб купити собі спортивного харчування. Вийшовши з квартири, спускаючись по сходовій клітці, не доходячи до першого поверху, він побачив обвинуваченого, якого впізнав за вчорашнім конфліктом в кафе «Цісар». Коли обвинувачений пройшов йому за спину, то раптово наніс удар кулаком в потилицю. Після цього він, захищаючи своє життя та здоров`я, відштовхнув останнього. Спускаючись вниз, йому назустріч вийшов інший чоловік із пакетом, який також був за день до цього в кафе «Цісар», а також вийшло ще троє чоловіків, в тому числі особа із короткою бородою, яку він зможе впізнати. Після удару обвинуваченого він впав на землю, й ОСОБА_5 разом із іншими чотирма особами продовжили наносити йому удари руками й ногами по тілу та обличчю. При цьому він бачив, як обвинувачений витягнув з лівої зовнішньої кишені шортів його мобільний телефон марки «Apple Iphone 5», а інший учасник конфлікту у кафе «Цісар» витягнув з його кишені паспорт громадянина України та гроші в сумі 3500 грн. Далі, піднявшись на ноги, він намагався втекти та повернутися вверх по сходовій клітці до квартири ОСОБА_11 , однак його схопили за ноги та спустили по сходах вниз таким чином, що його тіло волочилось по землі. На першому поверсі вказаних п`ятеро чоловіків продовжували наносити йому удари руками та ногами по тілу, коли він лежав на підлозі та затуляв обличчя руками. В цей момент один з чоловіків дістав з пакета пляшку та наніс йому удар нею в голову, від чого пляшка розбилась. Даний удар дещо притупив його дії, однак свідомість він не втрачав. В результаті нападники, почувши крик з другого поверху мешканців будинку, вибігли з під`їзду та втекли у невідомому напрямку. Коли вони втекли, він піднявся до квартири ОСОБА_11 , де відразу розповів останньому про побиття. Після цього він поїхав ночувати до ОСОБА_10 , де мати останнього надала йому медичну допомогу. Внаслідок нанесення йому вказаними особами ударів ногами та кулаками по обличчю, тулубу йому заподіяно численні садна, синці, подряпини, на обличчі (щоках, біля очей, губах, лобі, носі). Крім того, він отримав забій чотирьох ребер. Ствердив, що чітко, поза жодним сумнівом впізнає обвинуваченого як особу, що в групі з іншими особами завдала йому тілесних ушкоджень та викрала його майно. Оскільки обвинувачений не вибачився перед ним, не відшкодував йому шкоду, а тому просив визначити йому максимальне покарання.

Із показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що останній проживає разом з матір`ю ОСОБА_18 22.07.2016 близько 22:00 год. він зустрівся із ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та знайомими ОСОБА_21 , після чого вони пішли в центральну частину міста, щоб відпочити. Приблизно о 02:30 год. 23.07.2016 вони зайшли в кафе "Цісар", що знаходиться на початку вул. Пекарської у м. Львові. Вони присіли на другому поверсі за столиком посередині, де сиділи та відпочивали. При вході зліва за столиком сиділи двоє неповнолітніх дівчат та двоє чоловіків віком приблизно 35-45 років, один з яких обвинувачений. Дівчата поскаржились, що ці чоловіки до них чіпляються, а тому потерпілий підійшов до них та попросив не чіплятись до дівчат. Вийшовши на вулицю, побачили, як ці особи почали переходити вулицю, а в цей час із кафе вийшла бармен та сказала, що вони не розплатились за замовлення. Після цього потерпілий із ОСОБА_16 повернули цих осіб назад, щоб вони розрахувались за замовлення. Дівчат вони відправили на таксі додому і розійшлись. 23.07.2016 перед 17:00 год. він дізнався від ОСОБА_21 , що ОСОБА_22 побили невідомі особи в під`їзді його будинку на АДРЕСА_3 . Тоді ж ОСОБА_23 прийшов до нього додому побитий, із гематомами під оком та на голові, численними саднами та синяками. Його мати надала останньому першу медичну допомогу. Потерпілий повідомив йому, що серед нападників були особи, з якими день перед цим у них був конфлікт в кафе "Цісар".

Як вбачається із показань свідка ОСОБА_24 , приблизно о 02:00 год. 23.07.2016 останній разом із ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 та іншими його знайомими зайшли в кафе "Цісар" на вул. Пекарській у м. Львові. Там вони присіли на другому поверсі за столиком посередині, де сиділи та відпочивали. Зліва за столиком сиділи двоє неповнолітніх дівчат та двоє чоловіків середнього віку, один з яких обвинувачений. Дівчата поскаржились, що ці чоловіки до них чіпляються, а тому потерпілий підійшов до них та попросив не чіплятись до дівчат. Вийшовши на вулицю, вони побачили, як ці особи почали переходити вулицю, а в цей час із кафе вийшла бармен та сказала, що вони не розрахувались за замовлення. Після цього потерпілий повернув цих осіб назад, щоб вони розрахувались за замовлення. Дівчат вони відправили на таксі додому і розійшлись. 23.07.2016 перед 13:00 год. ОСОБА_23 прийшов до нього додому, вони подивились фільм, і він пішов у магазин за спортивним харчуванням. Однак через приблизно 10 хвилин він повернувся весь побитий, у крові, із гематомами під оком та на голові, численними саднами та синяками. Потерпілий повідомив йому, що на нього напали п`ятеро осіб, серед яких були особи, з якими день перед цим у них був конфлікт в кафе "Цісар", які його побили та викрали у нього телефон, гроші та паспорт.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.08.2016 за участю потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих серед статистів за зовнішнім виглядом та рисами обличчя впізнав ОСОБА_5 як особу, що в групі з іншими особами пограбувала його та завдала йому тілесних ушкоджень 23.07.2016, а до цього бачив його в ніч на 23.07.2016 у кафе «Цісар» на вул. Пекарській у м. Львові.

Із протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2016 за участю свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_17 вбачається, що свідки в присутності понятих серед фотознімків за рисами обличчя впізнали ОСОБА_5 як особу, яку раніше бачили в ніч на 23.07.2016 у кафе «Цісар» на вул. Пекарській у м. Львові під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1472 від 26.07.2016 у потерпілого ОСОБА_6 на момент проведення судово-медичної експертизи було виявлено: поверхневу рану на обличчі, крововиливи в білкову оболонку лівого ока, синці на голові, на шиї, на лівій руці, садна на голові, на лівій руці, на спині. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 23.07.2016, як вказує потерпілий, та відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена повністю, а його дії кваліфіковано вірно за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Крім того, суд вражає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння паспортом потерпілого.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів ґрунтується на висновку судово-медичної експертизи, яким підтверджується ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, а також на даних у судовому засіданні показаннях потерпілого ОСОБА_6 та протоколу впізнання за його участі, в яких прямо, у категоричній формі, поза будь-яким сумнівом вказується на вчинення злочинів відносно нього саме обвинуваченим ОСОБА_5 в групі з іншими невстановленими особами. Підстав оговорювати останнього, на думку суду, у потерпілого немає, оскільки до 23.07.2016 вони були не знайомими між собою, й конфлікт, який мав місце напередодні в ніч на 23.07.2016 у кафе «Цісар» на вул. Пекарській у м. Львові, не заподіяв потерпілому ОСОБА_6 жодних негативних наслідків, які могли б вплинути на оцінку правдивості його показань. Крім того, судом враховується особа потерпілого, який є військовослужбовцем та учасником військової операції у зоні АТО, й щодо особи останнього у суду відсутні будь-які компрометуючі дані, а тому його показання заслуговують на довіру.

Опосередковано винність ОСОБА_5 підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_17 та протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за їх участю, в яких останні підтвердили обставини конфлікту, який мав місце за участі потерпілого та обвинуваченого в ніч на 23.07.2016 у кафе «Цісар» на вул. Пекарській у м. Львові, а також факт заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, оскільки спілкувалися із ним безпосередньо одразу після події грабежу. При цьому потерпілий одразу розповів їм, що серед нападників були особи, з якими у них напередодні в кафе «Цісар» був конфлікт, що також вказує на послідовність позиції потерпілого щодо викриття винних у вчиненні відносно нього грабежу осіб.

Зазначені докази не спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 про його не причетність до вчинення злочинів, які суд оцінюєкритично як спосіб ухилення від кримінальної відповідальності, такі показання не підтверджуються жодними іншими дослідженими судом доказами. При цьому обвинувачений підтвердив сам факт конфлікту в ніч на 23.07.2016 у кафе «Цісар» на вул. Пекарській у м. Львові. Вчинення ним на наступний день насильницького грабежу відносно потерпілого із залученням інших співучасників вказує як на мотив вчинення злочину, так і на наявність попередньої змови між співучасниками на вчинення злочину, які, як вбачається із показань потерпілого, діяли саме як співвиконавці злочину. Таким чином, дослідженими судом доказами, які є логічними та послідовними, поза розумним сумнівом підтверджується винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про його особу, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні. З обвинувачення ОСОБА_5 слід виключити вказівку на обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину, оскільки наявність у нього непогашеної судимості за ч. 3 ст. 186 КК України врахована судом як ознака повторності, що впливає на кваліфікацію злочину.

З огляду на викладене, враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим злочинів, не відшкодування ним шкоди потерпілому, суд приходить до висновку, що виправлення і попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим неможливо досягнути без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей обвинувачення.
Підстав для призначення покарання в порядку ст. 71 КК України за сукупністю вироків із вироком Франківського районного суду м. Львова від 11.07.2013, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, немає, оскільки злочин за цим вироком вчинено після закінчення іспитового строку за попереднім вироком.

Разом із тим, визначені ст. 89 КК України строки погашення судимості за вироками, які передують вироку Франківського районного суду м. Львова від 11.07.2013, зокрема вироком Мостиського районного суду Львівської області від 21.08.2007 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, не закінчилися, оскільки такі переривались вчиненням обвинуваченим ОСОБА_5 наступного злочину.

Згідно з абзацом другим п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
У зв`язку з цим, вирок Галицького районного суду м. Львова від 13.07.2018, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, підлягає самостійному виконанню.

Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу не заявлялось, під час розгляду справи цим складом суду обвинувачений процесуальних обов`язків не порушував, а тому суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Вирок Галицького районного суду м. Львова від 13.07.2018, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_5 за вироком рахувати з моменту приведення його до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1