Провадження № 1-кп/161/1064/19
У Х В А Л А
про відмову у призначенні судової-психологічної експертизи

м. Луцьк 05 листопада 2019 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у колегіальному складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань клопотання представника потерпілого про призначення судово-психологічної експертизи, та встановлення, згідно висновку експерта, розміру спричиненої йому моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001449 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України.

05.11.2019 до суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 про призначення судово-психологічної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_9 , оскільки представником потерпілого заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушенням. Згідно даного позову просив стягнути з обвинуваченого на його користь 120567,58 грн матеріальної шкоди та 1000000 грн моральної шкоди, проведення якої призначити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для встановлення характеру та ступеню моральних страждань та визначення розміру спричиненої йому моральної шкоди.

Обвинувачений та захисник, кожен зокрема, щодо заявленого клопотання покладались на розсуду суду.

Прокурор та представник потерпілого, кожен зокрема, просили призначити судову психологічну експертизу.

Заслухавши клопотання представника потерпілого та думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника потерпілого про проведення психологічної експертизи слід відмовити.

Так, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань є неприпустимим.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, з відповідними змінами, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин: стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Спричинення таких страждань, які б потребували спеціальних знань у галузі психології, суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для призначення психологічної експертизи, в зв`язку з чим у клопотанні представника потерпілого слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.242, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 про призначення судової -психологічної експертизи для встановлення розміру спричиненої моральної шкоди відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3