Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1605/19
Провадження № 1-кп/376/126/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 191 102 60 000 146 від 12 квітня 2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кирдани Таращанського району Київської області , громадянина України, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

29.03.2019 року, близько 14 години, в порушення пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), згідно з яким «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , рухався автодорогою Р-18 Житомир-Попільня-Сквира-Володарка - Ставище з с. Антонів Сквирського району в напрямку м. Сквира Київської області.
В цей час, проїжджаючи 112 кілометр вищевказаної автодороги, ОСОБА_4 , всупереч п. 2.3 «б» ПДР України, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», проявив неуважність, не. встежив за дорожньою обстановкою, в наслідок чого, в супереч п. 11.3 ПДР України, згідно з яким «на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу», виїхав на зустрічну смугу руху, не надавши при цьому перевагу в русі телескопічному навантажувачу марки «Glaas Scorpion», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, в наслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів.
Внаслідок дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21013», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, множинних забоїв обличчя та грудної клітки, закритої травми хребта, забійної рани правої гомілки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 85 від 25.06.2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та перелому зубовидного відростка С2 зі зміщенням відламків, який відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Грубі порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.3.«б» та п. 11.3 ПДР України перебувають в прямому причинному зв`язку із вчиненням дорожньо - транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав в повному обсязі при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки, а також просив суд застосувати до нього міру покарання не пов`язану з позбавленням волі та додатково повідомив, що злочин скоїв в стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, так як останній відшкодував завдані йому збитки, просить застосувати до ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також просить справу розглянути у його відсутність.
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, якій відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав в повному обсязі, по місцю проживання характеризується позитивно, в силу вимог ст. 89 КК України не судимий, суд також враховує думку потерпілого, який просив суд не застосовувати до обвинуваченого міру покарання пов`язану з позбавленням волі,а тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і тому відносно нього необхідно застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, що якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Також, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами на строк один рік, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.
Твердження захисника ОСОБА_5 щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, а саме призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, оскільки обвинувачений визнав себе винним, щиро розкаявся та добровільно відшкодував шкоду потерпілому на думку суду задоволенню не підлягають, оскільки обвинувачений вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що також могло бути загрозою для інших учасників дорожнього руху , а тому суд вважає за необхідне не застосовувати вимоги ст. 69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази відсутні.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373,374,376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки. Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1