Справа № 184/1421/19
Номер провадження 1-кп/184/192/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000430 від 06.06.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сніжний Комсомольського р-ну Хабаровського краю, РФ, громадянина України, неодруженого, має неповнолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працює, учасник бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- 27.03.2019 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

учасники кримінального провадження: - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Згідно вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 (справа №184/2503/18) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин. 26.04.2019 вказаний вирок суду набрав законної сили та Орджонікідзевським міським судом, для виконання, 07.05.2019 був скерований до Покровського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі -Покровський МС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області).

07.05.2019 старшим інспектором Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_3 поставлено на облік до Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, як особу, засуджену до кримінального покарання у виді громадських робіт.

20.05.2019 старшим інспектором Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 із засудженим ОСОБА_3 проведено бесіду, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ст.37 КВК України, обов`язки, які покладаються на засуджених до громадських робіт, роз`яснено відповідальність засуджених до покарання у виді громадських робіт за ухилення від відбування покарання та наведено перелік діянь, що вважаються ухиленням від відбування громадських робіт. Цього ж дня, засуджений ОСОБА_3 склав підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та можливістю притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у разі ухилення від відбування громадських робіт.

20.05.2019 за № 21/24/925-19 старшим інспектором Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_3 видано направлення для відбуття громадських робіт строком 240 годин до Покровського міського комунального підприємства «Добробут» (далі - ПМКП «Добробут), згідно якого останній повинен був приступити до відбуття громадських робіт не пізніше 22.05.2019.

Відповідно до наказу №361 від 20.05.2019 ПМКП «Добробут» засудженого ОСОБА_3 було прийнято на громадські роботи з 22.05.2019 тривалістю 240 годин та закріплено за засудженим директора парку ім. Б. Мозолевського ПМКП «Добробут» ОСОБА_6 для здійснення контролю за виконанням робіт.

21.05.2019 директором парку ім. Б. Мозолевського ОСОБА_6 було складено графік відпрацювання громадських робіт ОСОБА_3 , з яким він був ознайомлений під підпис особисто.

23.05.2019 з ПМКП «Добробут» до Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшла довідка за вих. №866 про те, що засуджений ОСОБА_3 не з`явився згідно графіку для відпрацювання громадських робіт, про причини своєї не явки до Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області та адміністрації ПМКП «Добробут» не повідомив.

29.05.2019 ОСОБА_3 з`явився за викликом до Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де надав письмове пояснення, в якому зазначив, що з 22.05.2019 по 29.05.2019 не з являвся на відпрацювання громадських робіт, оскільки мав неофіційні заробітки. Документів, що підтверджують поважність причин невиходу на відпрацювання, ОСОБА_3 не надав, що суперечить вимогам ст. 37 КВК України. Також засуджений повідомив, що і в подальшому не має наміру відпрацьовувати громадські роботи. Цього ж дня засудженому під підпис було винесено застереження у вигляді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно роз`яснено порядок відбування громадських робіт. Також засудженому було доведено, що поважні причини невиходу на відпрацювання громадських робіт повинні бути документально підтверджені.

Однак, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок безоплатно виконувати призначені вироком суду громадські роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ухилилився від виконання вищевказаного покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин. Внаслідок умисного ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт засуджений до цього виду покарання ОСОБА_3 , починаючи із 22.05.2019 по 31.05.2019 не відпрацював жодної години громадських робіт із встановлених йому відповідно до графіку відбування покарання, а саме без поважних причин не з`явився до ПМКП «Добробут» для відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт 22.05.2019, 23.05.2019, 24.05.2019, 27.05.2019,28.05.2019, 29.05.2019, 30.05.2019 та 31.05.2019.

Залишок невідпрацьованих засудженим ОСОБА_3 громадських робіт, призначених вироком Орджонікідзевського міського суду від 27.02.2018 складає 240 годин.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що він з вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року був ознайомлений. Після набрання вироком законної сили він ходив до органу пробації, де йому було роз`яснено порядок та умови виконання покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, встановлено графік відпрацювання у ПМКП «Добробут», щоденно, з 08 год. ранку до 16 год. вечора. До відбуття покарання у виді громадських робіт він не приступив, оскільки відпрацьовувати кожного дня протягом трьох місяців для нього є обтяжливо, так як він неофіційно працює, та за зароблені кошти утримує себе та надає матеріальну допомогу дитині. Про вказані обставини ПМКП «Добробут» не повідомляв, з проханням змінити графік роботи не звертався, будь-яких документів про працевлаштування в нього не має.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому, судом не встановлено, оскільки висловлене обвинуваченим каяття, на думку суду, носить лише формальних характер, розкаяння має передбачати окрім визнання факту вчинення злочину щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганнях особи виправити наслідки вчиненого. Проте суд звертає увагу, що жодної години громадських робіт обвинуваченим так і не було відпрацьовано. Зазначена правова позиція викладена в постанові ККС ВС від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Згідно вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Останнім не зазначено обтяжуючих обставин.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, офіційно не працює, учасник бойових дій, неодружений, має малолітню доньку, з якою разом не проживає, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт. Зазначений строк відбуто не було, тобто до повного відбуття покарання ОСОБА_3 вчинив новий злочин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, повністю приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року, застосувавши правила складання покарань, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до яких одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 року, яка складає 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, які згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України перевести в 30 (тридцять) днів обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на 4(чотири) місяці 30 (тридцять) днів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1