Справа № 278/2997/19
В И Р О К
Іменем України

21 листопада 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою технічною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

21 серпня 2019 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля марки "Хундай Акцент", який належить ОСОБА_5 , що знаходився поблизу зупинки "Полісся" навпроти будинку № 2 по вул. Київській в с. Глибочиця Житомирського району та області, між передніми сидіннями побачив мобільний телефон марки "SONY Xperia XZ1 G8342", і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій умисел, у цей же час та місці ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з місця між водійським та переднім пасажирським сидіннями вищевказаного автомобіля таємно викрав мобільний телефон марки "SONY Xperia XZ1 G8342" вартістю 4860 грн. з сімкартою мобільного оператора ТОВ "Лайфсел" вартістю 50 грн., а всього майна ОСОБА_5 на загальну суму 4910 грн., яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні та позов потерпілої визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК, є умисним корисливим злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, неодружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Обставиною, яка обтяжує йому покарання, суд на підставі п. 13 ч. 1 ст. 67 КК визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки як показав сам обвинувачений, саме ця обставина істотно сприяла формуванню у нього умислу на заволодіння чужим майном.
Враховуючи наведене, наявність однієї обтяжуючої та двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію державного обвинувача та потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, про його майновий стан та утриманців (два тижні тому працевлаштувався неофіційно, тому не встиг розпочати відшкодування потерпілій завданої шкоди, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей), суд вважає за недоцільне призначати покарання у виді штрафу. Покарання у виді позбавлення волі або арешту, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає надто суворими, а беручи до уваги неможливість призначення покарання у виді виправних робіт, призначає покарання у виді громадських робіт, що буде достатнім як для виправлення обвинуваченого, так і для запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого вартості викраденого і неповернутого майна, визнаний обвинуваченим, виходячи з принципу змагальності, суд задовольняє в повному обсязі.
Даних про речові докази та процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді ста годин громадських робіт.
Початок відбування покарання обчислювати з моменту початку виконання громадських робіт за визначеним місцем роботи.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 4910 (чотири тисячі дев`ятсот десять) гривень майнової шкоди, заподіяної злочином.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпіла має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1