Провадження № 11-сс/4808/267/19
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 310 ч.2, ст. 307 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 вважає ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 13 вересня 2019 року необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в судовому засіданні прокурор та слідчий не довели існування достатніх вагомих ризиків передбачених КПК України, наявність яких необхідна для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що слідчим суддею при застосуванні до його підзахисного запобіжного заходу не враховано те, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, одружений, на його утриманні перебуває старший син, який не може працювати в силу тілесних ушкоджень отриманих внаслідок наїзду на нього транспортного засобу.

Просить ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 13.09.2019 року про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09 листопада 2019 року з визначенням застави в розмірі 5 090 650 грн. скасувати і постановити нову ухвалу, застосувавши до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі.

Ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2019 року клопотання задоволено. Застосовано щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09 листопада 2019 року включно.

Визначено заставу 5090650 (п`ять мільйонів дев`яносто тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано Франківського міського суду.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою забезпечення посіву та вирощування нарковмісних рослин конопель у кількості 50 (п`ятдесят) рослин і більше та подальшого їх збуту, вирішили організувати місце для незаконного посіву та вирощування вказаного наркотичного засобу.

18 червня 2019 року ОСОБА_11 орендував тепличний комплекс по вирощуванню овочевих культур, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 40 000 кв.м., доступ до яких обмежено огорожею з бетонного паркана, що належить ППФ «Явсон» в особі якого при укладенні відповідного договору виступав ОСОБА_9 .

Надалі, починаючи з червня 2019 року ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, залучивши при цьому сторонніх робочих людей та за допомогою придбаного заздалегідь обладнання, почали здійснювати вирощування рослин конопель в кількості 50 (п`ятдесят) рослин і більше, з яких, після їх дозрівання, виготовляли особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс і розфасовували його в окремі поліетиленові мішки з метою здійснення подальшого їх збуту, в особливо великих розмірах.

11 вересня 2019 року під час проведення санкціонованого обшуку території вищевказаного тепличного комплексу, працівниками поліції було виявлено та вилучено обладнання, необхідне для належного вирощування рослин конопель, 89366 нарковмісних рослин конопель, а також суху масу листя та суцвіття рослин конопель в цілому та подрібненому вигляді, загальною вагою близько 1165 кг., яку ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зберігали з метою збуту.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 13 вересня 2019 року скасувати;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_13 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 30.08.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 00080 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 310 ч.2, ст. 307 ч.3 КК України.

11 вересня 2019 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 12.09.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 310 ч.2, ст. 307 ч.3 КК України.

13 вересня 2019 року слідчий відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_13 за погодженням з прокурором ОСОБА_7 звернувся до Івано Франківського міського суду Івано Франківської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано Франківської області 13 вересня 2019 року зазначене клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_9 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 310 ч.2, ст. 307 ч.3 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ст. 9 ч. 5 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилається захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відповідно до вимог КПК України законно застосував запобіжний захід тримання під вартою, та визначив розмір застави, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України та ст. 182 ч.5 КПК України.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Також, апеляційним судом не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, оскільки воно відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, так як підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст.376,177,178, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4