Справа № 487/4203/19
Провадження № 1-кс/487/6330/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити процесуальні (слідчі) дії

ВСТАНОВИВ:
31.07.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою звернувся ОСОБА_3 , в якій просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити процесуальні (слідчі) дії

В обґрунтування скарги зазначив, що Другим слідчим відділом СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002519 від 12.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, в якому він має статус потерпілого.

13.05.2019 року ним в порядку ст. 220 КПК України було подано до слідчого клопотання про проведення процесуальних дій. Разом з тим, постановою слідчого Другого СВ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_5 від 14.06.2019 року, в задоволенні даного клопотання було відмовлено.

Зазначені дії, з боку слідчого, вважає не обґрунтованими такими що не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують його права як потерпілого, що і послужило підставою для звернення до суду із зазначеною скаргою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 обставини викладені у скарзі підтвердили, просили задовольнити скаргу у повному обсязі.

Слідчий до судового засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про поважність причини неявки суду не повідомив.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що слідчим Другим слідчим відділом СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002519 від 12.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

13.05.2019 року потерпілим ОСОБА_3 заявлено клопотання про проведення ряду слідчих дій пов`язаних із збиранням доказів у вищевказаному кримінальному провадженні.

14.06.2019 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 винесено постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання посилаючись на те, що слідчий може самостійно визначати порядок і обсяг слідчих дій.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до загальних положень Глави 20 КПК України, слідчими є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться за ініціативи сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Проте, таким вимогам вищевказана постанова слідчого не відповідає, оскільки належним чином не обґрунтована, зокрема в ній не зазначені мотиви прийняття такої постанови і причини відмови у проведені слідчих, які просить провести потерпілий.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_3 , пов`язані із зобов`язанням слідчого вчинити процесуальні (слідчі) дії, задоволенню не підлягають з огляду на положення ч.ч.1,5 ст. 40 КПК України , відповідно до яких слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Окрім того, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 14.05.2019 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002519 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України скасувати.

У задоволенні скарги в частині зобов`язання вчинити процесуальні (слідчі) дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1