Справа № 136/1463/19
провадження №1-кп/136/92/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 30.07.2019, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 29.11.2018, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, офіційно працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , незважаючи на положення ст. 15 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та п. З Указу Президента України №33/2018 від 15.02.2018 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році», перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку із призовом на військову службу у Збройні Сили України, визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби та отримавши повістку за призовом на строкову військову службу, що зобов`язувала його 27 листопада 2018 року о 08 год. 00 хв. прибути за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_2 та будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неприбуття за викликом, з метою ухилення від призову, діючи умисно, не маючи відповідно до ст. 17 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" права на відстрочку на строкову військову службу, без поважних причин, у вказаний час та місце не прибув та на обласний збірний пункт, який розташований у АДРЕСА_3 , для подальшої відправки у військову частину не з`явився, чим ухилився від призову на строкову службу та порушив вимоги ст.65 Конституції України та Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.
Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про визнання винуватості укладену 30.07.2019 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_5 .

Згідно умов даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 335 КК України, ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , а саме: у виді 1 рорку 6 місяців обмеження волі. Згідно ст.75 звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік. Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на нього певні обов`язки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності його захисника.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 335 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, а саме: ухилення від призову на строкову військову службу, а отже її дії вірно кваліфіковані за ст. 335 КК України.
Судом також враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимаий; за місцем проживання характеризується посередньо; неодружений, на обліку в лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

У ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, 65-67 КК України, ст.314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.07.2019 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 29.11.2018.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.07.2019 покарання у виді 1 (одного) року 6 (мести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1