Справа № 279/4072/19
Провадження № 1-в/279/424/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.10.2019 року м.Коростень Житомирської області
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участі :

засудженого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника колонії ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення від покарання, суд

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , який відбуває покарання у виді позбавленні волі в ДУ Коростенська виправна колонія подав клопотання про застосування до нього ст.81 КК України та звільнення його від покарання умовно-достроково на тій підставі, що він відбув 2/3 строку покарання, має заохочення, працював, має гепатит, виразку, перехворів на туберкульоз, потребує оперативного втручання щодо пухлини на волі, має пенсіонерку матір, яка також хворіє.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою заяву підтримав, просив її задовольнити, пояснив, що відбув 2/3 строку покарання, працював з грудня 2018 року по 14 липня 2019 року шліфовщиком, має ряд тяжких захворювань і потребу лікуватись на волі. Лікування в колонії йому надати не можуть. Він мав заохочення, однак адміністрація їх не вказує. Дійсно був випадок, коли він зберігав зарядний пристрій до телефону і до нього застосовувалось стягнення, яке погашено.

Представник засудженого підтримав заяву ОСОБА_3 .

Представник ДУ Коростенська ВК заперечував проти задоволення клопотання так як засуджений не став на шлях виправлення, є особою з нестабільною поведінкою, мав стягнення, заохочень не мав, вже звільнявся умовно-достроково та вчинив новий злочин під час іспитового строку. Порушував розпорядок дня, курив у невстановлених місцях, за що стягнення до нього не застосовувались, а проводились бесіди. 31.07.2019 року з питання умовно-дострокового звільнення розглядався комісією колонії, в чому йому було відмовлено у зв`язку з тим, що не довів свого виправлення, не мав заохочень, мав стягнення, що погашено, на час розгляду питання не працював.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений не довів свого виправлення і названі ним підстави є підставами для звільнення за хворобою, а не для звільнення умовно-достроково.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 12.05.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України, до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 09.11.2017 року вирок Дніпровського суду від 12.05.2017 року змінено та ОСОБА_3 вважається засудженим до 4 років позбавлення волі.

Даний злочин є умисним тяжким.

Початок строку покарання 12.09.2016 року.

Кінець строку покарання 15.07.2021 року.

2/3 строку покарання відбув 15.07.2019 року.

ОСОБА_3 05.12.2018 року мав одне стягнення та одне стягнення у виді суворої догани за зберігання забороненого предмета, заохочень не мав.

12.12.2018 року розглядалось питання про заміну покарання більш м`яким, та йому було відмовлено так як не став на шлях виправлення.

31.07.2019 року на спільному засіданні комісії ДУ Коростенська виправна колонія та спостережної комісії при Коростенському міськвиконкомі ОСОБА_3 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні у зв`язку з тим, що він не довів свого звільнення.

Таке рішення ОСОБА_3 до суду в порядку адміністративного судочинства не оскаржував, не встановлював факт наявності в нього заохочень.

Адміністрацією колонії характеризується як такий, що не довів своє виправлення.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 має виразкову хворобу та туберкульоз (ЗЗТБ лівої легені). Працездатний, інвалідом не являється.

Згідно ст.81 ч.2 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ст.84 ч.2 КК України, особа, яка після вчинення злочину чи постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від відбування покарання, або подальшого його відбування.

Суд не бере до уваги стан здоров`я засудженого, так як стан здоров`я та наявність захворювань є окремим кримінально-правовим інститутом звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Також суд не може брати до уваги соціальний статус та стан здоров`я матері засудженого, факт смерті батька, який до того ж помер за декілька років до судимості (2014 рік).

Відповідно до ст..537 ч.1 п.2 та ст..539 ч.2 п.1 КПК України, під час виконання вироків місцевий суд в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Фактично, за своїми правовими наслідками під час даного судового розгляду засуджений намагається скасувати рішення комісії від 31.07.2019 року та спростувати її висновки.

Суд прийшов до висновку, що під час розгляду питання 31.07.2019 року комісією вірно надано оцінку відсутності можливості звільнення засудженого умовно достроково.

Суд не встановив підстав, передбачених ст.81 КК України та приходить до висновку, що ОСОБА_3 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не може бути умовнодостроково звільнений від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Копію ухвали направити засудженому, ОСОБА_7 , захиснику та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеліційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Копія згідно оригіналу.
Суддя Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області ОСОБА_1