У Х В А Л А
05.11.2019 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайоного суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
із участю: - заявника ОСОБА_3 ,
- представника заявника ОСОБА_4 ,
- слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Жмеринка скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення слідчого,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 23.09.2019 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цією скаргою в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 11.09.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000426 від 12.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Скаргу мотивував тим, що близько 21 години 00 хвилин 12.08.2019 року водій мотоциклу "Suzuki", із відсутнім державним номерним знаком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час руху по автодорозі сполученням м.Жмеринка с.Станіславчик при здійсненні маневру обгону зіткнувся із автомобілем "LADA 2140", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_7 із попереднім діагнозом: численні відкриті та закриті переломи тулуба та кінцівок, та його пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із попереднім діагнозом: політравма, закрита тупа травма живота, перелом правої гомілки, забій хребта, були госпіталізовані до Жмеринської ЦКРЛ, де у подальшому ОСОБА_7 під час надання медичної допомоги помер. За даним фактом 12.08.2019 року слідчим відділом Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області були внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. 09.09.2019 батьком загиблого ОСОБА_7 ОСОБА_3 було подано заяву про залучення його до даного кримінального провадження як потерпілого. Однак, 11.09.2019 року старшим слідчим СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 винесено постанову, якою у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_3 відмовлено. Копію даної постанови ОСОБА_3 отримав особисто у слідчого 18.09.2019 року. Вважає, що оскаржувана постанова слідчого грубо суперечить вимогам КПК України, матеріалам кримінального провадження та порушує права ОСОБА_3 , а тому підлягає скасуванню. Зокрема, у разі відмови у залученні особи до кримінального провадження як потерпілого, слідчий або прокурор повинен винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, натомість слідчий ОСОБА_5 з незрозумілих причин виніс постанову "про відмову в задоволенні клопотання", хоча з клопотанням ОСОБА_3 до органу досудового розслідування не звертався, а подав саме заяву про визнання його потерпілим. Просив рішення старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 11.09.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000426 скасувати, а також зобов`язати слідчого залучити ОСОБА_3 до вказаного кримінального провадження як потерпілого.
Ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 25.09.2019 року відкрито провадження по даній скарзі та призначено її до судового розгляду.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги та просив задоволити скаргу з викладених у ній обгрунтувань. Пояснив, що 09.09.2019 року батьком загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_7 ОСОБА_3 , подано заяву про залучення його до даного провадження як потерпілого. Однак, слідчим ОСОБА_5 11.09.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні так званого клопотання ОСОБА_3 . Постанова слідчого складена всупереч вимог п.2 ч.5 110 КПК України, оскільки вона не є вмотивованою, так як не містить жодної очевидної та достатньої підстави, а також належного обґрунтування вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України. ОСОБА_3 прагне бути залученим до участі в даному кримінальному провадженні у якості потерпілого не з метою вчинення перешкод досудовому розслідування, а лише для забезпечення його об`єктивності, повноти та всебічності, а тому задоволення даної скарги не зашкодить жодним чином слідству.
Заявник ОСОБА_3 підтримав думку свого представника.
Слідчий ОСОБА_5 заперечив стосовно задоволення скарги. Вказав, що на разі у кримінальному провадженні призначено ряд судових експертиз, а також передбачається призначення автотехнічної експертизи, з попереднім проведенням слідчого експерименту за участі потерпілої пасажирки мотоцикла, яка проходить зараз лікування від отриманих травм. За результатом цих експертних досліджень буде встановлено чиї дії знаходяться у причинному зв`язку із фактом та наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Вважає передчасним вирішення питання про залучення ОСОБА_3 потерпілим, оскільки допоки встановити вказані обставини та визначити кому саме заподіяно шкоду та хто є потерпілим у даному кримінальному провадженні не вбачається можливим.
Заслухавши пояснення заявника, його представника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали перевірки заяви, слідчий суддя доходить наступного.
Згідно вимог п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Згідно вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої-третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Жмеринського ВП ГУНП Вінницької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000426, від 12.08.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у якому згідно пояснень слідчого ОСОБА_5 потерпілим наразі є особа, безпосередньо якій кримінальним правопорушенням було спричинено тілесні ушкодження.
Як вбчаєтсья з матеріалів скарги заявник ОСОБА_3 є батьком, тобто близьким родичем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 під час надання йому медичної допомоги у зв`язку з отриманими травмами внаслідок вказаної ДТП, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про смерть останнього серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно (а.с.12,13), а також дані обставини не заперечуються слідчим.
Слідчим суддею визнаються аргументованими доводи представника заявника стосовно помилкового формулювання слідчим за змістом оскаржуваної постанови питання, що було предметом її вирішення, оскільки вимога заяви ОСОБА_7 полягала у залученні його до кримінального провадження потерпілим, відповідне звернення про що передбачено положеннями ч.3,6 ст.55 КПК України, не становлячи вимог вчинення певних дій (бездіяльності), що притаманні зверненням у формі клопотання. Відтак за визначених законом підстав у такому випадку до повноважень слідчого віднесено право ухвалення вмотивованої постанови про відмову саме у визнанні потерпілим.
Слідчий суддя не приймає до уваги твердження слідчого стосовно невизначення до теперішнього часу експертним шляхом, особи, чиї протиправні дії призвели до цієї дорожньо-транспортної пригоди та спричинили відповідні наслідки, оскільки виключний перелік підстав щодо повноважень слідчого винести постанову про відмову у визнанні потерпілим не становить таких умов, будучи обмеженим суто обставинами наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Тобто, законом передбачено, що такі підстави мають бути не лише очевидними та достатніми, а й також бути наявними, а отже не допускати жодних припущень щодо цього.
Всупереч цим вимогам закону, оскаржувана постанова слідчого не грунтується на фактичних обставинах існування відомостей щодо неспричинення даним кримінальним правопорушенням жодного виду шкоди заявникові ОСОБА_7 , передбачаючи можливість їх встановлення або спростування згодом.
Разом з тим, з урахуванням відомостей, що внесені до ЄРДР, стосовно отримання сином заявника ОСОБА_7 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди числених відкритих та закритих переломів тулуба та кінцівок вочевидь визначають його нездітність остаточно та безпечно керувати мотоциклом "Suzuki", на якому він попередньо прискорювавася з наміром виконання обгону іншого транспортного засобу, становлять достатню імовірність пошкодження вказаного мотоцикла та спричинення внаслідок цього майнової та моральної шкоди, право заявлення про яку з огляду на смерть даної особи, що настала внаслідок кримінального правопорушення, поширюється на батька останнього заявника ОСОБА_3 . Також заздалегідь не виключається заподіяння індивідуально заявнику ОСОБА_3 моральної шкоди внаслідок передчасної загибелі його сина у зв`язку із даною дарожньо-транспортною пригодою, незалежно від особи її заподіювача, так як останнє може мати значення суто щодо підстав та обов`язку її відшкодування.
З урахуванням наведеного, в ході судового розгляду не встановлено наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що даним кримінальним правопорушенням не було спричинено ніякої шкоди заявнику ОСОБА_3 , лише за умов чого можлива правомірна відмова слідчим у визнанні його потерпілим, а тому постанова слідчого ОСОБА_5 від 11.09.2019 року, яка є предметом скарги, підлягає скасуванню.
Водночас слідчим суддею визнається безпідставною вимога скарги в частині зобов`язання слідчого залучити заявника ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого, оскільки саме такого обов`язку сторони обвинувачення не передбачено положеннями кримінального процесуального закону при надходженні особистої заяви потерпілого, який набуває такого статусу з моменту її подання за відсутності чинного рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Скасування слідчим суддею вказаного оскаржуваного рішення слідчого становить достатнє відновлення повноважень заявника як потерпілого у кримінальному провадженні, а відтак скарга у цій частині вимог задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.55, 303-307 КПК України,
УХВАЛИВ :
Скаргу задоволити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 11.09.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000426 від 12.08.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1