Ухвала

24 червня 2019 року
м. Київ

справа № 621/705/18
провадження № 51-3112ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 травня 2019 року щодо нього,

встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений ОСОБА_4 порушує питання про призначення йому більш м`якого покарання та застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України.

Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються. Так, вступна частина поданої касаційної скарги містить посилання щодо оскарження лише вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року. Разом з тим, як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених копій судових рішень, вирок суду першої інстанції за наслідками перегляду в апеляційному порядку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 травня 2019 року.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Як убачається із змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 не погоджується з розміром призначеного йомупокарання вироком суду першої інстанції у виді позбавлення волі на строк одинадцять років, однак у скарзі відсутні доводи на те, у чому конкретно полягає явна несправедливість покарання, призначеного засудженому і чому воно є надмірним для кари й виправлення останнього та запобігання вчиненню ним нових злочинів із огляду на його вид чи розмір, відповідно до ст. 414 КПК України, та які б можна було визнати беззаперечними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України.

Разом з тим, із касаційної скарги убачається, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 травня 2019 року залишено без змін вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року, проте засуджений не наводить належного обґрунтування для зміни чи скасування ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, всупереч наведеним положенням закону вимога ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції щодо того, яке рішення має ухвалити суд за наслідками розгляду його касаційної скарги не сформульована.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкрити провадження за касаційною скаргою засудженого.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3