Справа № 357/8112/19
У Х В А Л А

18 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
представника малолітньої потерпілої - адвоката ОСОБА_4
законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
представника органу пробації ОСОБА_8
розглянувши в залі судового засідання №3 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в ході відкритого підготовчого судового розгляду питання призначення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, до судового розгляду
в с т а н о в и в:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 вважає, що обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, а провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 2 ст. 314, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому як на обставину, що є підставою для закриття провадження посилається на те, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 05.06.2019 року тобто після закінчення строку досудового розслідування визначений статтею 219 КПК України.

Крім того захисник та обвинувачений вважають, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр) не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому зазначають, що всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті слідчим в анкетних відомостях щодо обвинуваченого зазначено дані, які не передбачені вищевказаною нормою, яка розширеному тлумаченню не підлягає, зокрема: освіту, інформацію про працевлаштування, відомості про судимість та ідентифікаційний номер. За твердженням захисту зазначена інформація частково не відповідає дійсності, зокрема в чистині працевлаштування та, крім того, її зазначення в обвинувальному акті створює заздалегідь упереджене та частково негативне враження суду щодо обвинуваченого, а тому порушує загальні засади кримінального провадження передбачені ст. 10 КПК України щодо рівності перед законом і судом.

Крім того зазначає, що Реєстр складений з грубим порушенням вимог закону, оскільки є неповним та не містить значної кількості даних щодо проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, що в дійсності мало місце під час досудового розслідування зокрема: даних щодо внесення відомостей до ЄРДР, проведення слідчої дії та складання протоколу огляду предметів, проведення слідчого експерименту, дії про вручення повідомлення про підозру, повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження, про винесення постанов слідчим та прокурором про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту.

Прокурор вважає, що на підставі обвинувального акту може бути призначений судовий розгляд. При цьому зазначає, що оскільки наразі ОСОБА_7 має статус обвинуваченого і законом не передбачено надання суду матеріалів кримінального провадження то наведені захисником підстави для закриття провадження як і обставини для повернення обвинувального акту підлягають дослідженню судом на стадії судового розгляду.

Законний представник малолітнього потерпілого та представник малолітнього потерпілого підтримали позицію прокурора щодо можливості призначення судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 підлягає поверненню прокурору.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

Суд повністю погоджується з позицією захисту, що положення п.п.2,3 ч. 2 ст. 291 КПК України є одним з механізмів реалізації засади кримінального провадження, закріпленої в ст.7, 10 КПК України рівності перед законом і судом, відповідно до якої не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. Анкетні відомості щодо обвинуваченого та потерпілого виходячи з вищевказаної засади, повинні містити однаковий обсяг інформації.

Однак обвинувальний акт, складений слідчим ОСОБА_9 та затверджений 24 липня 2019 року прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 містить порушення вимог п. 2,3 ч. 2 ст. 291 КПК України, яка, на переконання суду, розширеному тлумаченню не підлягає. Зокрема слідчим в анкетних відомостях обвинуваченого, крім передбачених Законом даних, зазначено інформацію про освіту, про працевлаштування, відомості про судимість та ідентифікаційний номер.

Однак суд звертає увагу, що в анкетних даних потерпілого як і його законного представника зазначені лише дані визначені законом та номер телефону.

Різний підхід до розкриття анкетних даних, в тому числі наведення не передбаченої законом інформації з негативним аспектом, зі змістом якої не погоджується сторона захисту, наперед створюють у суду певне суб`єктивне враження щодо обвинуваченого та на переконання суду, є порушенням засади рівності перед законом і судом.
Суд також погоджується з правовою позицією захисту, що обвинувальний акт слід повернути прокурору у зв`язку з тим, що доданий до нього Реєстр складений з порушенням вимог КПК України.
Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

2. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Як видно з Реєстру він не містить даних щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також у Реєстрі відсутні дані про проведення слідчої дії та складання проколу огляду предметів, проведення слідчого експерименту, дані про дії щодо вручення повідомлення про підозру, повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження, про винесення постанов слідчим та прокурором про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту.

Прокурором фат проведення даних слідчих та процесуальних дій не заперечувався та не спростовувався, а тому суд бере до уваги твердження сторони захисту що у реєстрі допущено суттєву неповноту.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України на вказаній стадії суд лише з`ясовує думку учасників судового провадження про можливість призначення справи до судового розгляду.
Заявлення клопотань та тим більше надання суду матеріалів кримінальної справи на даній стадії підготовчого судового засідання законом не передбачено. Таким чином основним джерелом для прийняття судом рішення є саме Реєстр, до якого Закон зобов`язує внести детальну інформацію щодо ходу досудового розслідування та прийнятих рішень.
Водночас як видно з Реєстру рішення про складання повідомлення про підозру прийнято слідчим 27.05.2019 року. При цьому відомості чи погоджено його складання з прокурором не зазначено. Відомостей про вручення письмового повідомлення про підозру до розділу І Реєстру не внесено.
При цьому суд констатує, що невнесення до Реєстру даних про вищевказані слідчі та процесуальні дії, з огляду на відсутність у розпорядженні суду будь-яких матеріалів кримінального провадження, крім обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, позбавляє суд можливості вирішити по суті питання про закриття провадження з підстав передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
З огляду на викладене обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 291, 314-316, 371, 372 КПК України суд,-
п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002521 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України і, в тому числі ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 21.11.2019 року о 12 год. 50 хв.

СуддяОСОБА_1