УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваної у кримінальному провадженні № 120 152 400 100 019 06 за ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

На обґрунтування скарги захисник зазначив, що він, діючи в інтересах підозрюваної, 26.07.2019 звернувся до процесуального керівника з клопотанням про закриття вказаного кримінального провадження в частині наявності у діях ОСОБА_3 складу інкримінованого кримінального правопорушення.

У той же час, прокурором ініційовані захисником дії не виконав, що, на його думку, утворює бездіяльність, яка підлягає оскарженню за ст. 303 КПК України.

У зв`язку з цим заявник просив зобов`язати групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у вказаному провадженні, закрити провадження відносно ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК визначені рішення, дії та бездіяльність прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до положень вказаної статті бездіяльність прокурора, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування полягає у несенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, неповернення тимчасово вилученого майна, нездійснення інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до наведених у скарзі обставин, заявник оскаржує бездіяльність прокурора, яка полягає у невиконанні останнім зазначених у клопотанні дій, тобто у не закритті процесуальним керівником вказаного вище кримінального провадження в частині наявності у діях підозрюваної ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення за ч.5 ст. 191 КК України

Водночас, приймаючи до уваги положення вищенаведеної статті, слідчий суддя дійшов висновку про те, що висунуті заявником у скарзі вимоги не підлягають оскарженню, оскільки не відповідають переліку видів бездіяльності прокурора, визначеному ст. 303 КПК.

У силу ч.1 ст.7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесені змагальність сторін та диспозитивність.

Наведене дає підстави для висновку, що слідчий суддя під час розгляду скарг, поданих на досудовому розслідуванні, має керуватися положеннями ст. 7 КПК.

Враховуючи, що змагальність у кримінальному провадженні передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій (ч.1 ст.22 КПК), приймаючи до уваги положення про те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав (ч.1 ст.26 КПК), слідчий суддя діє лише в межах визначених КПК повноважень та не має права на свій розсуд визначати предмет оскарження або ж самостійно формулювати вимоги скарги. Відповідно до ст. 22, 26 КПК зазначене віднесене виключно до прав особи, яка звернулася з відповідною скаргою.

Отже, заявником оскаржується бездіяльність прокурора, яка у порядку ст. 303 КПК оскарженню не підлягає.

У силу ч.4 ст.304 КПК слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, які не підлягають оскарженню.

Вказане свідчить про відсутність підстав для відкриття провадження за поданою скаргою.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 7, 22, 26, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність на бездіяльність прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № № 120 152 400 100 019 06 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1