Справа № 206/4039/19
Провадження № 1-кс/206/932/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання та скасувати арешт у зв`язку з тим, що в ньому відпала потреба, оскільки рішенням суду скасовано реєстрацію. Також адвокат ОСОБА_4 зазначила, що відомості до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_5 , окрім арешту жодна слідча дія по даному кримінальному провадженні не вчинена.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо скасування арешту, вважав, що він необхідний, оскільки предмет арешту є речовим доказом у кримінальному провадженні, який має істотне значення.
Вислухавши доводи та пояснення адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , дослідивши додані до клопотання матеріали в їх сукупності, слідчий суддя вважає клопотання про скасування арешту таким, що підлягає задоволенню.
На виконання Ухвали від 11.03.2019 року № 1-кс/206/374/19 накладено публічне обтяження: 15.03.2019 ОСОБА_7 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради - арешт нерухомого майна, особа в інтересах якої встановлено Головне управління НПУ в Дніпропетровській області, обтяжував Самарський районний суд міста Дніпропетровська, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 46082001 від 21.03.2019 р. 17:32:49.
Наявність зареєстрованого обтяження - арешт нерухомого майна підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.07.2019 № 174346316.
Відповідно відповіді заступника директора-розпорядника ОСОБА_12 від 17.04.2019 було повідомлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК» (далі -ПАТ «АКТАБАНК») виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». За інформацією, отриманою від уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» було повідомлено, що за результатами перевірки, призначеної на підставі ч. 2 ст. 38 Закону «Про іпотеку», було встановлено порушення порядку погашення заборгованості за кредитним договором № 01-1295/Т укладеного 27.03.2013 року між ТОВ «ФІРМА «ТЕРРАПРОМ» та ПАТ «АКТАБАНК», внаслідок чого Банком фактично не було отримано грошових коштів направлених на погашення боргу, натомість колишнім керівництвом Банку вчинялися дії щодо вивільнення забезпечення. Наказом уповноваженої особи № 108 від 18.08.2017 року були затверджені результати Комісії щодо виявлення правочину що має ознаки нікчемності встановлені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону «Про іпотеку» та застосовані заходи нікчемності правочину - поновлено на балансі Банку заборгованість та забезпечення за кредитом. Позичальнику та всім учасникам правочину направлено повідомлення про виявлення нікчемного правочину з вимогою щодо сплати заборгованості за кредитом. В зв`язку з невиконанням вимог щодо погашення боргу за кредитним договором, в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» відбулося звернення стягнення на майно - нерухомість, розташованої у АДРЕСА_1 . Державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» (м. Київ) ОСОБА_9 було прийнято рішення про державну реєстрації права власності об`єкта нерухомості за ПАТ «АКТАБАНК», при цьому ним зроблено технічну описку реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» зазначено, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Як нагадує Європейського Суду з прав людини (у вищевказаних справах), втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
При ухваленні рішення про накладення арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання були підстави збереження майна, як доказ, через факт незаконного позбавлення права власності ОСОБА_5 ПАТ «Актабанк», представники якого незаконно переоформили предмет іпотеки та внесли відповідні відомості до реєстру щодо об`єкту нерухомості.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170-174, 369, 371, 372, 376 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29.07.2019 о 14 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1