ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/7259/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1897/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002555 від 20.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст.115 КК України.
Обрано у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком шістдесят днів.
Строк тримання під вартою обчислено з моменту затримання, тобто з 21.10.2019 року о 20 годині 46 хвилин.
Дата закінчення дії ухвали 19.12.2019 року о 20 годині 46 хвилин.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с.49-53).
В клопотанні слідчим вказано досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , будучи раніше засудженим вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.12.2009 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст.122, ч.1 ст.70 до 10 років позбавлення волі, яка не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, вчинив умисне вбивство при наступних обставинах.
Так, 20.10.2019 близько 07 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , знаходячись за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , до якого він прибув з метою вживання алкогольних напоїв, перебуваючи на одинці в кімнаті спільно з його матір`ю ОСОБА_11 , яка відповідно до свого стану здоров`я та віку була прикута до ліжка та самостійно не пересувалася, діючи з раптово виниклим умислом спрямованим на! протиправне позбавлення життя та бажаючи настання смерті ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс останній декілька ударів кулаками рук в область обличчя, в результаті чого спричинив ОСОБА_11 закриту черепно-мозкову травму, внутрішньочерепні крововиливи, гостре порушення мозкового кровообігу, внаслідок чого остання померла.
Таким чином, ОСОБА_9 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений п.13 ч.2 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
21.10.2019 року ОСОБА_9 затримано у порядку ст. 208 КПК України, 22.10.2019 року пові домлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 І К України.
Вина ОСОБА_9 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 20.10.2019 року, протоколом огляду трупу від 20.10.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , речовими доказами, вилученими під час проведення огляду, довідкою про причину смерті ОСОБА_11 .
В обгрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_9 враховуючи наявність ризиків зазначених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_9 офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, а отже не має стійких соціальних зв`язків, може незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, оскільки знає їх місце мешкання.
Крім того, в клопотанні вказано, що ОСОБА_9 має непогашені судимості, раніше судимий за скоєння злочинів проти життя та здоров`я особи, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин проти життя. Існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину та перешкоджання реалізації правосуддя, чи продовження злочинної діяльності, адже підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений п.13 ч.2 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином та передбачає найсуворіше покарання, що передбачене чинним Кримінальним законом - довічне позбавлення волі, а також те, що ОСОБА_9 позбавив життя потерпілу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (а.с. 1-5).
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінюючи сукупність обставин, дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, в ухвалі слідчим суддею вказано, що вивченням даних про особу встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.03.1981 Червонозаводський р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. З ст. 206, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 09.03.1985 року по відбуттю строку покарання; 05.08.1988 року Жовтневим р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ст. 208, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 01.06.1992 року по відбуттю строку покарання; 30.09.1994 року Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 117, ст. 17 ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 117, ст. 40 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнився 19.03.2003 року по відбуттю строку покарання; 02.06.2004 Червонозаводський р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 14.12.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 28 днів; 13.10.2008 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 29.01.2009 року по відбуттю строку покарання; 07.12.2009 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 до 10 років позбавлення волі, звільнився 08.05.2019 по відбуттю строку покарання, а також що він вчинив кримінальне правопорушення проти життя особи, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З огляду на зазначене вищезазначене слідчим суддею клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважалося обґрунтованим та задоволеним (49-53).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_9 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.10.2019 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 підозрюваного за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0002555 від 20.10.2019 р. за ознаками п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 підозрюваного за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України відмовити, та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні апеляції, думку прокурора який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні злочину та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З ухвали слідчого судді вбачається, що при вирішенні питання обрання запобіжного заходу ним враховано наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінивши сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, дані про особу підозрюваного, який офіційного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимого: 09.03.1981 Червонозаводський р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. З ст. 206, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 09.03.1985 року по відбуттю строку покарання; 05.08.1988 року Жовтневим р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ст. 208, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 01.06.1992 року по відбуттю строку покарання; 30.09.1994 року Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 117, ст. 17 ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 117, ст. 40 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнився 19.03.2003 року по відбуттю строку покарання; 02.06.2004 Червонозаводський р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 14.12.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 28 днів; 13.10.2008 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 29.01.2009 року по відбуттю строку покарання; 07.12.2009 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 до 10 років позбавлення волі, звільнився 08.05.2019 по відбуттю строку покарання та вчинив кримінальне правопорушення проти життя особи, вважає, що застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому обирав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.
Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення є неспроможними.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 є недостатніми.
Зазначені в апеляційній скарзі факти, що підозрюваний не перебуває на обліках у нарколога та психіатра та має постійне місце мешкання вірність висновків слідчого судді не спростовує.

Крім того, судовою колегією враховується вкрай негативна репутація ОСОБА_9 , який є не працюючим, раніше неодноразово судимий, 07.12.2009 Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 до 10 років позбавлення волі, звільнився 08.05.2019 року за відбуттям строку покарання, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.
Посилання захисника на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження безпідставні.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості та достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 тяжкого кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.10.2019 року щодо застосування у відношенні підозрюваного за п.13 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді утримання під вартою в межах строку досудового розслідування - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: