Провадження 1-в/193/284/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

04 грудня 2019 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Софіївського районного суду Дніпропетровської області, в порядку ч.4 ст.107 КПК України, подання начальника Софіївського районного сектора філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про направлення матеріалів для розгляду та вирішення питання про звільнення від відбування покарання за вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 06 липня 2017 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області, за ч.1 ст.213 КК України до 01 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 01 рік , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2019 року до суду звернувся начальник Софіївського районного сектора філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_3 з поданням про направлення матеріалів для розгляду та вирішення питання про звільнення від відбування покарання за вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відділу пробації до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути подання без її участі, просить вимоги задовольнити в повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений.

Прокурор в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, повно та всебічно дослідивши в судовому засіданні подання та наданні до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з подання, обов`язків покладених судом на ОСОБА_4 він не дотримався, жодного разу не з`явився до Софіївського районного сектора з питань пробації, згідно чинного законодавства на адресу засудженого було направлено виклики, за якими він жодного разу не з`явився. 30.08.2017 року було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 і встановлено що останній за вказаною адресою не проживає, а мешкає в с.Попове, Новосанжарського району, Полтавської області. Цього ж дня, було направлено запит до відповідного уповноваженого органу для здійснення перевірки ймовірного місця мешкання. 17.10.2017 року отримано відповідь про те, що ОСОБА_4 за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає. Цього ж дня було розпочато першочергові розшукові заходи. 02 лютого 2018 року гр. ОСОБА_4 Софіївським ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області оголошено в розшук (РС №81718001).

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Згідно з ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Судом встановлено, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним за ст. 213 ч.1 КК України. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 01 рік, зобов`язавши його на підставі ст. 76 ч. 1 п. п. 1, 2 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст. 76 ч. 2 п. 2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 2-3).

Згідно пояснень рідного брата ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ві 30 серпня 2017 року, вказано що, засуджений ОСОБА_4 раніше проживав разом з ним, на теперешній час (30.08.2017 року) він поїхав до матері у с.Попове, Полтавська область, Новосанжарського району, часто змінує мобільні номера (а.с.4).

Тому на підставі постанови про заведення розшукової справи від 02 лютого 2018 року, засудженого ОСОБА_4 , 1992 року народження, було оголошено в розшук РС№81718001 та направлено його на облік УІАП ГУ НП в Дніпропетровській області (а.с.8).

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із змінами), суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обовязків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Із зазначенним поданням Софіївський районний сектор з питань пробації до суду не звертався.

Підставою для скасування іспитового строку згідно з вимогами ст. 166 КВК України є невиконання засудженим покладених обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного 06 липня 2017 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області покарання, в зв`язку з тим, що останній в порушення ч.2 ст.78 КК України в повному обсязі не виконав покладені на нього обов`язки згідно вироку Софіївського районного суду від 06.07.2017 року.

На підставі ст.78 КК України, ст.ст.152, 165, 166 КВК України, ст.ст.376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У поданні начальника Софіївського районного сектора філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про направлення матеріалів для розгляду та вирішення питання про звільнення від відбування покарання за вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку, стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1