УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України щодо визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 06 вересня 2019 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України щодо визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України.

У вищевказаній скарзі порушується питання про з`ясування підстав законності затримання ОСОБА_3 , а також визнання такого затримання незаконним, оскільки на час затримання ОСОБА_3 у розпорядженні посадових осіб ГУНП, прокуратури та СБУ не існувало жодної обставини, яка б свідчила про причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого їй злочину, що пізніше також було підтверджено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 22.08.2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з необґрунтованістю повідомленої підозри ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Зі змісту скарги адвоката ОСОБА_2 та долучених до скарги документів вбачається, що ОСОБА_3 фактично була затримана 21.08.2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0000602 від 15.08.2019 року, про що було складено відповідний протокол затримання.

Цього ж дня, 21.08.2019 року ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000602 від 15.08.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.14 п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 22.08.2019 року у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 п.1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0000602 від 15.08.2019 року відмовлено. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з-під варти в залі суду.

Отже, враховуючи ту обставину, що станом на момент надходження вказаної скарги до слідчого судді та її вивчення, ОСОБА_3 не утримувалася під вартою, відносно останньої не обрано жодного запобіжного заходу, отримані слідчим суддею відомості не створюють обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, а тому не знаходить правових підстав для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Окрім того, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_2 вбачається, що останній оскаржує законність затримання ОСОБА_3 та наявність законних підстав затримання, передбачених ст.208 КПК України.

Так, відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, до переліку, яких не віднесено скарги на незаконне затримання.

Частиною 2 ст.303 КПК України, передбачено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36, ч.5 ст. 40 КПК України прокурор або слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями щодо визнання затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, незаконним.

При вирішенні даного питання, слідчий суддя враховує також і правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно якої положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Тобто відповідно до проаналізованого вище кримінального процесуального законодавства, законність затримання особи окремому оскарженню, поза межами розгляду питання про застосування запобіжного заходу, не підлягає.

Таким чином, наведене свідчить про те, що така скарга адвоката ОСОБА_2 про визнання затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконним, не може бути предметом розгляду в порядку ст.206 КПК України.

Враховуючи наведене, слід відмовити у негайній доставці ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи, що стосується питання про визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вказане питання виходить за межі компетенції слідчого судді та окремому вирішенню під час досудового розслідування, як на підставі ст. 206 КПК України так і на підставі ст. 303-307 КПК України, не підлягає, а тому скарга разом з матеріалами підлягає поверненню захиснику ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Матеріали скарги повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1