Справа № 367/4761/19
Провадження по справі № 1-кп/367/428/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000839 від 03.05.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буча Київської обл., українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
02.05.2019 року приблизно о 21:10 год., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 8, що розташований по пров. Тургенева у м. Буча Київської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, запропонував ОСОБА_4 віддати йому свій мобільний телефон марки «iPhone7» в корпусі сірого кольору, що ним було і зроблено. В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужого майна, ОСОБА_6 тримаючи у руках мобільний телефон марки «iPhone7», який належить ОСОБА_4 , направився за місце своєї реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 7500 грн..
Вищевказаними діями, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрито викрав чуже майно (грабіж).
30.05.2019 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості, письмова згода на укладання якої була надана потерпілим ОСОБА_4 ..
Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_6 повністю і беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2019р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2019 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, викладеного в обвинувальному акті.
Потерпілий в судовому засіданні, суду повідомив, що дійсно він надавав прокурору письмову згоду на укладання з обвинуваченим угоди про визнання винуватості та не заперечував щодо затвердження даної угоди та призначення узгодженої міри покарання.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_6 у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_6 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 30.05.2019 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні суд не застосовує.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 170,00 гривень.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 30 травня 2019 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000839 від 03.05.2019 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень за проведення експертизи № 1668 від 22.05.2019р..

Речові докази по даному кримінальному провадженню мобільний телефон марки «iPhone 7 » в корпусі сірого кольору, переданий потерпілому залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1