Справа № 360/1106/18
ВИРОК

Іменем України

31 жовтня 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 15 квітня 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Феневичі Іванківського району Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2017 року, близько 18 години, ОСОБА_6 , керуючи власним, технічно-справний автомобілем марки «Volkswagen Passat В3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по автодорозі «с.Галинка - с.Загальці», в напрямку автодороги «Київ-Ковель». Рухаючись по другорядній дорозі, під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя із автодорогою «Київ-Ковель», де для його руху встановлений дорожній знак 2.1. «Дати дорогу» та наявна дорожня розмітка 1.13 «позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі», він проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку та діючи необережно, у порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - ПДР України), відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» тадорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та п.10.1 ПДР України «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», перед виїздом з другорядної дороги на головну проявив злочинну недбалість, не переконався у безпеці своїх дій та відсутності на головній дорозі транспортних засобів, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , яка рухалась по автодорозі сполученням «Київ-Ковель» зі сторони м.Київ в напрямку м.Ковель, перевозячи в якості пасажира ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхав на перехрестя з правого боку на лівий по ходу руху автомобіля марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого допустив з ним зіткнення, після чого автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 , відкинуло на зустрічну смугу руху де знаходився автомобіль «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався автодорогою «Київ - Ковель» в напрямку м.Київ та який чекав можливості виконати маневр повороту в ліво в напрямку с.Галинка.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Встановлено, що в ОСОБА_11 мали місце: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку. Забій шийного відділу хребта. Забійна рана лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, більше 6, але менше 21 дня; перелом поперечних виростків С7; Th2; Th3 зі зміщенням уламків, підголівочний перелом 1-го ребра, ліворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий, понад 21 день, розлад здоров`я; ушкодження утворились від дії тупого предмету. Можливо під час ДТП від ударів об виступаючі частини салону автомобіля.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, та дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість обвинуваченого в здійсненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість повністю, щиро розкаявся у скоєному, пояснив, що 14 квітня 2017 року, близько 18 години, він їхав за кермом автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухаючись по другорядній дорозі, під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя із автодорогою «Київ-Ковель», виїжджаючи із другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Daewoo Lanos», який рухався по автодорозі «Київ-Ковель» зі сторони м.Київ в напрямку м.Ковель, внаслідок чого допустив зіткнення. Після чого автомобіль «Daewoo Lanos», відкинуло на зустрічну смугу руху де знаходився автомобіль «Ford Focus», який рухався автодорогою «Київ - Ковель» та який чекав можливості виконати маневр повороту в ліво в напрямку с.Галинка. Після ДТП допомагав потерпілій вийти з автомобіля.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з визнанням обвинуваченим своєї вини інші докази по справі не досліджуються відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
При визначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання у зв`язку з амністією, оскільки має посвідчення особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.
З копії посвідчення вбачається, що ОСОБА_6 - 27 лютого 1998 року Київською облдержадміністрацією, було видане посвідчення серії НОМЕР_4 громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.
Відповідно до п."е" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, і особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.
Будь-яких обставин, передбачених ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", які би перешкоджали застосуванню амністії, в даному випадку не встановлено, а тому ОСОБА_6 необхідно звільнити від відбування основного покарання внаслідок акта амністії.
Потерпіла ОСОБА_15 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_6 та ПрАТ «СК «Юнівес» в якому просила стягнути на відшкодування з ОСОБА_6 завдану майнову шкоду в розмірі 17 130 гривень, до якої входить: збитки завдані в результаті втрати заробітку 12 916 гривень 64 копійки, витрати на реабілітацію (лікувальна фізкультура) 2 690 гривень, витрати на проведення оцінки завданих збитків 1 200 гривень, вартість 2-х телеграм про проведення оцінки автомобіля 324 гривні, та просила стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 гривень, а із ПрАТ «СК «Юнівес» просила стягнути на відшкодування майнової шкоди 124 124 гривні 65 копійок, до якої входить: матеріальна шкода завдана в результаті пошкодження автомобіля в розмірі 97 658 гривень 15 копійок, витрати на лікування в розмірі 16 306 гривень 50 копійок, витрати за послуги евакуатора та штрафмайданчика в розмірі 10 160 гривень, також просила стягнути на відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 гривень. Крім того, просила стягнути солідарно сплачений судовий збір в розмірі 1 000 гривень та витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6 000 гривень. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 свої позовні вимоги підтримала та уточнила свої позовні вимоги, зазначивши, що просить стягнути з ОСОБА_6 , а не з ПрАТ «СК «Юнівес», витрати за послуги евакуатора та штрафмайданчика в розмірі 10 160 гривень, також відмовилась від відшкодування ПрАТ «СК «Юнівес» завданої моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні цивільний позов визнав частково, а саме в частині відшкодування завданої майнової шкоди визнав витрати на проведення оцінки завданих збитків 1 200 гривень та вартість 2-х телеграм про проведення оцінки автомобіля 324 гривні, на відшкодовування за послуги евакуатора та штрафмайданчика в розмірі 10 160 гривень, а в частині відшкодування завданої моральної шкоди визнав також частково, а саме в розмірі 10 000 гривень. Цивільний позов у частині солідарного відшкодування сплаченого потерпілою ОСОБА_8 судового збору та понесених витрат за надання професійної правничої допомоги, не визнав. Від представника ПрАТ «СК «Юнівес» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив позовну заяву залишити без розгляду.
Цивільний позивач ОСОБА_13 пред`явив до ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП, в розмірі 90 252 гривні 70 копійок. Також просив стягнути витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 4 000 гривень. У подальшому цивільний позивач ОСОБА_13 подав уточнюючу позовну заяву в якій просив стягнути з ОСОБА_6 завдану майнову шкоди в розмірі 40 252 гривні 70 копійок та стягнути з ПрАТ «СК «Юнівес» страхову виплату в розмірі 50 000 гривень. Також просив стягнути солідарно витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10 400 гривень.
В судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_13 ОСОБА_10 позовні вимоги підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні цивільний позов у частині відшкодування завданої майнової шкоди визнав повністю. Представник ПрАТ «СК «Юнівес» надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 до ПрАТ «СК «Юнівес» відмовити у повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю.
З полісу № АК/1270464 від 19 вересня 2016 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що зазначений договір укладено між ПрАТ «СК «Юнівес» та власником автомобіля «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 . Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 (сто тисяч) гривень, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 200 000 (двісті тисяч) гривень.
Оцінивши досліджені докази, з врахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 на відшкодування завданої матеріальної шкоди 27 290 гривень 64 копійки (з якої збитки завдані в результаті втрати заробітку 12 916 гривень 64 копійки, витрати на реабілітацію 2 690 гривень, витрати на проведення оцінки завданих збитків 1 200 гривень, вартість 2-х телеграм про проведення оцінки автомобіля 324 гривні, витрати за послуги евакуатора та штрафмайданчика в розмірі 10 160 гривень); стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування завданої моральної шкоди суму в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, сплачений ОСОБА_8 судовий збір в розмірі 1 000 гривень і понесені згідно квитанції витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6 000 гривень, а з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь потерпілої ОСОБА_8 необхідно стягнути 97 658 гривень 15 копійок на відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля, та 16 306 гривень 50 копійок на відшкодування витрат понесених при лікуванні потерпілою ОСОБА_16 . В іншій частині цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Оцінивши досліджені докази, з врахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 на відшкодування завданої матеріальної шкоди необхідно стягнути 40 252 гривні 70 копійок, а з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_13 необхідно стягнути 50 000 гривень на відшкодування завданої матеріальної шкоди (страхова виплата). Під час кримінального провадження і згідно з квитанціями ОСОБА_13 поніс витрати на правову допомогу в розмірі 10 400 гривень, а тому з ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь ОСОБА_13 10 400 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.
Зважаючи на те, що по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи, то відповідно до ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути вартість проведення цих експертиз в сумі 5 194 гривні 50 копійок.
Речові докази: диск СD-RW, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000383 від 15 квітня 2017 року, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Volkswagen Passat В3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у ОСОБА_6 , необхідно залишити ОСОБА_6 ; автомобіль марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться у власниці ОСОБА_8 , необхідно залишити власниці ОСОБА_16 .
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі п."е" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_6 від відбування основного призначеного покарання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_6 та ПрАТ «СК «Юнівес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 на відшкодування матеріальної шкоди 27 290 (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки, на відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, на відшкодування витрат на правову допомогу 6 000 (шість тисяч) гривень і 1 000 (одну тисячу) гривень на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь потерпілої ОСОБА_11 на відшкодування матеріальної шкоди 97 658 (дев`яносто сім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок, на відшкодування витрат понесених при лікуванні 16 306 (шістнадцять тисяч триста шість) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.
В іншій частині позов потерпілої ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_6 та ПрАТ «СК «Юнівес» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 на відшкодування матеріальної шкоди 40 252 (сорок тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 70 (сімдесят) копійок та на відшкодування витрат на правову допомогу 10 400 (десять тисяч чотириста) гривень.
Стягнути з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_13 на відшкодування матеріальної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави вартість проведених експертиз в сумі 5 194 (п`ять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.
Речові докази: диск СD-RW, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000383 від 15 квітня 2017 року, залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Volkswagen Passat В3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 ; автомобіль марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться у власника ОСОБА_8 , залишити власнику ОСОБА_16 .
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_17