Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 серпня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000080 від 11 лютого 2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Половлі Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року, -

встановила:

Цим вироком суду, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.).

Як встановлено судом першої інстанції згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , 10 лютого 2018 року, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , кинув деревяною палицею в область лівого плеча неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та припухлості м`яких тканин в ділянці лівого плеча, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №20, від 12.02.2018 відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим через неповноту судового розгляду. Зазначає, що в основу обвинувального вироку суд першої інстанції поклав пояснення неповнолітніх свідків, які були присутні на місці події, однак, вони різняться між собою. Доводить, що судом не врахований той факт, що між обвинуваченим та законним представником потерпілого протягом 10 років існують неприязні стосунки. Також, наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень може бути наслідком його дій, які відображені на відеозаписі з місця події, що подавався до суду першої інстанції.

Просить вирок щодо ОСОБА_4 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , посилаючись на те, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційних вимог, думку прокурора, неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Всупереч цим вимогам закону, місцевий суд у вироку не сформулював ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України, яке визнав доведеним, а лише зазначив формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому органом досудового розслідування, а також не зазначив мотиви вчинення злочину.

Вказані порушення колегія суддів вважає істотними, які згідно до вимог ст.412 КПК України перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і які є відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Оскільки вирок суду першої інстанції скасовано саме з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при новому розгляді кримінального провадження необхідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та прав учасників кримінального провадження ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року щодо ОСОБА_4 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3