Дата документу 28.10.2019 Справа № 554/6660/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000068 від 03.07.2019 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 р. адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку п. 10 ст. 303 КПК України, відповідно до якої прохав скасувати повідомлення про підозру, яке було вручене 23.07.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в межах кримінального провадження № 0000068 від 03.07.2019 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обгрунтування скарги скаржником зазначено, що 23.07.2019 року виконуючим обов`язки військового прокурора Центрального регіону України ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. З дня повідомлення про підозру у вчиненні злочину минуло два місяці. Скаржник вважає вручену ОСОБА_3 підозру невмотивованою та безпідставною, а дії, які інкримінуються ОСОБА_3 , за змістом підозри, не містять ознак складу злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Скаржником зауважено, що обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені у підозрі, суперечать обставинам, викладеним у письмовій заяві ОСОБА_7 від 21.06.2019 року про кримінальне правопорушення, а також показанням самого ОСОБА_7 , наданим під час додаткового допиту в якості свідка 11.10.2019 року. У заяві ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 21.06.2019 року зазначено, що ОСОБА_3 вимагає від нього неправомірну вигоду у вигляді 400 літрів дизпалива в талонах за виділення останньому земельної ділянки, тоді як земельна ділянка для здійснення ОСОБА_7 підприємницької діяльності вже була виділена рішенням Опішнянської селищної ради восьмої сесії сьомого скликання від 04.06.2019 року (тобто за 17 днів до написання ОСОБА_7 заяви про кримінальне правопорушення). В той же час, сам же ОСОБА_7 під час додаткового допиту 11.10.2019 року категорично заперечив, що ОСОБА_3 вимагав у нього неправомірну вимогу саме за виділення земельної ділянки, стверджує що жодного вимагання не було, зазначає що ОСОБА_3 попрохав надати йому дизпаливо, але часу та дати такого прохання назвати не може, посилаючись на слабку пам`ять.

Також, скаржником зазначено, що підозра у вчиненні ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданої ОСОБА_3 , як голові сільської ради, влади шляхом укладання між ОСОБА_3 особисто та ОСОБА_7 договору, не має законодавчого обґрунтування. Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_3 , як селищний голова, не наділений повноваженнями на особисте укладення договору про добровільне відшкодування збитків, оскільки дозвіл на укладення таких угод надають депутати селищної ради шляхом поіменного голосування на сесії, що повністю виключає суб`єктивну та об`єктивну сторони інкримінуємого ОСОБА_3 злочину за ст. 368 КК України, та виключає зі сторони ОСОБА_3 здійснення будь-яких дій з використанням наданих йому владних повноважень чи службового становища.

Таким чином, скаржник вважає, що вручена ОСОБА_3 підозра не відповідає вимогам п. 5, п. 6 ч.1 ст. 277 КПК України, оскільки містить правову кваліфікацію дій та виклад фактичних обставин, які, відповідно до матеріалів досудового розслідування, не відбувались.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, прохав за викладених підстав скасувати підозру, вручену 23.07.2019 року ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку адвоката; надав для долучення до матеріалів скарги довідку щодо результатів психофізіологічного тестування з використанням комп`ютерного поліграфу від 17.09.2019 року, складеної за результатом дослідження, проведеного добровільно ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги. До скарги долучено письмове заперечення.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000068, встановив наступне.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Скаржником дотримано вимог закону щодо строку оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000068.

З огляду на мотиви оскарження, слідчим суддею встановлено, що сторона захисту (скаржник) посилається на необґрунтованість підозри та прохає скасувати підозру через її необґрунтованість.

КПК України не містить обмежувального переліку підстав та мотивів, лише з яких може бути оскаржене повідомлення про підозру. Таким чином, згідно з п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України повідомлення особі про підозру може бути оскаржене, як з порушення вимог процесуальних норм (ст. ст. 276, 277 КПК України), так і з обґрунтованості підозри на момент оскарження.

Підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру, передусім, за наявності достатніх доказів для її підозри в учиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

Відсутність обґрунтованої підозри є підставою для скасування повідомлення про підозру.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Відповідно до заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 21.06.2019 року (яка не містить штемпеля вхідної кореспонденції органу, що прийняв її (УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ Національної поліції України) вбачається, що останній повідомляв про вимагання від нього ОСОБА_3 , як головою Опішнянської ОТГ, неправомірної вигоди у вигляді 400 літрів дизпалива в талонах, що еквівалентно 13000,00 грн. за виділення ОСОБА_7 земельної ділянки на території Опішнянської ОТГ для подальшого здійснення підприємницької діяльності.

03.07.2019 року відомості в ЄРДР внесено за № 0000068 за ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання службовою особою, що є головою однієї із Опішнянської ОТГ, з метою протиправного збагачення, із зловживанням своїм службовим становищем, неправомірної вигоди - грошові кошти у розмірі 13000,00 грн. за виділення земельної ділянки на праві оренди для подальшого здійснення на ній підприємницької діяльності.

Сторона захисту у скарзі зауважила, що рішенням Опішнянської селищної ради восьмої сесії сьомого скликання від 04.06.2019 року земельну ділянку для подальшого здійснення ОСОБА_7 на ній підприємницької діяльності вже була виділена останньому (тобто за 17 днів до написання ОСОБА_7 заяви про кримінальне правопорушення, та до внесення відомостей в ЄРДР).

В матеріалах кримінального провадження наявне вказане рішення Опішнянської селищної ради від 04.06.2019 року (том 1 а.с. 16-17).

З протоколу допиту в якості свіда гр. Рябчевського 11.07.2019 року вбачається, що у подальшому гр. ОСОБА_7 надав протилежні показання, а саме в частині того, що ОСОБА_3 вимагав у нього неправомірну вигоду (дизельне паливо в талонах об`ємом 400 літрів або гроші в еквіваленті вартості 400 л. ДП, а саме 13000,00 грн.) за укладення між ним, як головою селищної ради (без сесії), договору про добровільне відшкодування збитків за фактичне користування земельною ділянкою.
23.07.2019 року ОСОБА_3 було затримано в порядку п. 1 , 2 ст. 208 КПК України.

23.07.2019 року виконувачем обов`язків військового прокурора Центрального регіону України ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_3 про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Повідомлення про підозру вручено особисто ОСОБА_3 23.07.2019 року о 23 год. 55 хв. та захиснику ОСОБА_3 .

Згідно з викладенням фактичних обставин у повідомленні про підозру зазначено, що 20.06.2019 року ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір запропонував ОСОБА_7 укласти з ним особисто договір про добровільне відшкодування збитків за фактичне користування земельною ділянкою без відповідних правовстановлюючих документів в обмін на передачу грошових коштів у розмірі 12000,00 грн.
У подальшому в ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000068 розширено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме зазначено, що ОСОБА_3 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище - головою Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, 23.07.2019 року, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою: вул. Перемоги, 3, селище Опішня, Зіньківський район, Полтавська область, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав для себе від громадянина ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів у сумі 12000 грн., за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_7 дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме укладення з ним договору про добровільне відшкодування збитків за фактичне користування земельною ділянкою, виділеною під розміщення шиномонтажу, без відповідних правовстановлюючих документів, для подальшого здійснення на ній підприємницької діяльністі.

У змісті повідомленої ОСОБА_3 підозри зазначено: одержання ОСОБА_3 неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданої ОСОБА_3 влади та службового становища, а саме укладення з ним договору про добровільне відшкодування збитків за фактичне користування земельною ділянкою, виділеною ОСОБА_7 під розміщення шиномонтажу, без відповідних правовстановлюючих документів, для подальшого зайняття на ній підприємницькою діяльністю.
Під час повторного допиту в якості свідка гр. ОСОБА_7 від 11.10.2019 року, останній, на запитання адвоката ОСОБА_4 про те за що конкретно ОСОБА_3 просив 400 літрів дизпалива від нього, повідомив, що за прискорення процесу (якого саме процесу не роз`яснено); на запитання адвоката про те, чи вимагав від вас хто-небудь, або просив щось надати за виділення Вам земельної ділянки, - ОСОБА_7 повідомив, що не вимагав та не просив.

Таким чином, вбачається низка неточностей та суперечностей у заяві про кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_7 від 21.06.2019 року, показів ОСОБА_7 в якості свідка 11.07.19 р. (до затримання ОСОБА_3 ) та 24.07.2019 року, 11.10.2019 р. (після затримання ОСОБА_3 ) та змістом оголошеної ОСОБА_3 23.07.2019 року підозри.

Також, слідчим суддею досліджено, що відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищний голова наділений наступними повноваженнями:

1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету;4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради;5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради;6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України;7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради;9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;11) скликає загальні збори громадян за місцем проживання;11-1) вносить на розгляд ради пропозиції про утворення спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правової допомоги; 11-2) вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатури на посаду керівника установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;12) забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету;13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою;14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради;17) веде особистий прийом громадян;18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань;18-1) бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності";19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; 20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства ОСОБА_3 , як селищний голова, не наділений повноваженнями будь-яким чином вплинути на надання дозволу на підписання угоди про добровільне відшкодування збитків за фактичне землекористування, оскільки відповідно до чинного законодавства такими повноваженнями наділені депутати селищної ради шляхом поіменного голосування на сесії ради.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається (том 1 а.с. 105), що рішенням Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 27.06.2019 року (прийняте на 9-тій сесії сьомого скликання) гр. ОСОБА_7 було надано дозвіл на укладення угоди про відшкодування збитків від неотримання коштів Опішнянською селищною радою за фактичне землекористування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01.07.2019 року між сторонами (землевласник виконавчий комітет Опішнянської селищної ради в особі селищного голови ОСОБА_3 , з однієї сторони, та землекористувач - ОСОБА_7 , з іншої сторони) була укладена Угода про відшкодування збитків від неотримання коштів Опішнянською селищною радою за фактичне землекористування суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно з протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 24.07.2019 року (КП том 1 а.с. 31-36) останній повідомляв, що Угода була датована 01.07.2019 роком та вже була підписана ОСОБА_3 , перед тим як надана йому на підпис.

Тобто, зміст підозри суперечить обставинам, встановленим на підставі зібраних доказів під час досудового розслідування.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється з метою визначити достатність підстав для підозри особи у причетності до вчинення кримінального правопорушення.

Підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру, передусім, за наявності достатніх доказів для її підозри в учиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

В межах строку досудового розслідування вказаного кримінального провадження проводились слідчі дії, а тому, рівень обґрунтованості підозри повинен зростати, адже метою досудового розслідування є підтвердження або спростування підозри.

На думку слідчого судді, підозра, оголошена ОСОБА_3 , не досягла потрібного рівня обґрунтованості, натомість наявні суперечності у змісті підозри та фактичних обставинах, встановлених на підставі зібраних доказів на даній стадії досудового розслідування, дають підстави об`єктивного сумніву у причетності ОСОБА_3 до вчинення інкримінуємого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слідство не спростувало аргументів сторони захисту щодо відсутності повноважень у ОСОБА_3 надавати дозвіл на Укладення угоди про відшкодування збитків (оскільки це виключна компетенція селищної ради), так само як і впливати з використанням службового становища на депутатів селищної ради під час надання ними дозволу шляхом голосування на сесії на укладення такої Угоди.

Слідством не спростовано аргументів, що Угоду, датовану 01.07.2019 роком, було підписано між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 після надання дозволу на її підписання рішенням Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 27.06.2019 року, що за своєю сутністю є правовстановлюючим документом.

Доказів, які б посилювали обґрунтованість підозри, тобто переконання, що особа, яку повідомлено про підозру, дійсно могла вчинити зазначене правопорушення, не наведені стороною обвинувачення під час розгляду справи.

Слід зазначити, що вказане вище не свідчить про те, що обґрунтована підозра не існувала на момент обрання раніше слідчим суддею запобіжних заходів та заходів забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_3 .

Суд встановлює обґрунтованість підозри кожного разу на підставі зібраних на момент розгляду справи доказів під час досудового розслідування. Висновки з попередніх ухвал слідчого судді не мають преюдиціального значення для подальших судових розглядів, оскільки коли проходить певний строк та проводиться досудове розслідування (збираються додаткові докази) рівень обґрунтованості підозри повинен зростати, або навпаки.

Щодо наданої стороною захисту довідки щодо результатів психофізіологічного тестування з використанням комп`ютерного поліграфу від 17.09.2019 року, слід зазначити, що обґрунтованість підозри має бути встановлена з огляду на обставини, встановлені зібраними під час досудового розслідування доказами. В силу ч. 2 ст. 84 КПК України вказана довідка за результатом тестування ОСОБА_3 за допомогою комп`ютерного поліграфу не є доказом у розмінні кримінально-процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про скасування повідомлення про підозру у зв`язку із відсутністю обґрунтованої підозри.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 303, ст. 304-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000068 від 03.07.2019 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру, яке було вручене 23.07.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в межах кримінального провадження № 0000068 від 03.07.2019 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали складено та оголошено 28.10.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1