УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , власника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001976 від 20.06.2017 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва 14.08.2019 р. надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001976 від 20.06.2017 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було накладено арешт на грошові кошти, в сумі 15 950 євро, 4000 доларів, які були вилучені під час обшуку квартири та житлових споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_6 , ОСОБА_4 . Проте представник вважає, що арешт накладено безпідставно, оскільки вказане майно не має відношення до вказаного кримінального провадження, та повинне бути повернуто їй як законному володільцю, в зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 просила скасувати арешт майна, яке належить їй.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував з приводу здоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що на даний час здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, постановою слідчого вказане майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідає ознакам ст. 98 КПК України та підлягає конфіскації, як виду покарання, а тому арешт накладено обґрунтовано та на даний час не відпала потреба в застосуванні арешту, в зв`язку з чим на даний час відсутні підстави для скасування арешту майна.

Вислухавши думку сторін, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та долучені в судовому засіданні матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З наданих матеріалів вбачається, що Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001976 від 20.06.2017 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209, ч.1 ст.345, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від було накладено арешт на грошові кошти, в сумі 15 950 євро, 4000 доларів, які були вилучені під час обшуку квартири та житлових споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Звертаючись з клопотанням про скасування арешту заявник вказує на необґрунтованість вказаного арешту.

При цьому, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність. Також заявником не наведено доказів щодо законності походження вказаних грошових коштів на підтвердження їх перебування у власності. Так, в судовому засіданні ОСОБА_4 не надала будь-якого документального підтвердження законності походження грошових коштів, вилучених під час обшуку, на підтвердження доводів клопотання.

Проаналізувавши наведені аргументи, слідчий суддя не знаходить підстав вважати, що арешт на грошові кошти, в сумі 15 950 євро, 4000 доларів, які були вилучені під час обшуку квартири та житлових споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_6 , ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, або на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001976 від 20.06.2017 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України. Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001976 від 20.06.2017 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя