Справа № 157/1155/19
Провадження №1-кс/157/411/19
УХВАЛА
Іменем України

07 серпня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 серпня 2019 року за № 0000398, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карасин, Камінь-Каширського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одружений, непрацевлаштований, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, пероедбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

встановив

Слідчий СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, ОСОБА_5 2 серпня 2019 року близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом обману завів свою неповнолітню дочку ОСОБА_7 до нежилого будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , діючи із прямим умислом та усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, подолавши фізичний опір та оголивши потерпілу та себе, без добровільної згоди останньої з використанням своїх геніталій вагінально проник в її тіло (зґвалтував). З огляду на вищезазначене, ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України о 22 год. 20 хв. 5 серпня 2019 року затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. В подальшому, 6 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру і його умисні дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 152 КК України, тобто як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та неповнолітньої особи. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав частково та зазначив, що дії сексуального характеру відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_7 вчиняв впродовж тривалого часу, однак за її добровільною (мовчазною) згодою. Незважаючи на це, вина ОСОБА_5 у інкримінованому злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, згідно якого ОСОБА_8 заявляє про зґвалтування її дочки ОСОБА_5 ; протоколами огляду місця події від 3 серпня 2019 року, під час якого вилучено одяг потерпілої; показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила факт її зґвалтування батьком ОСОБА_5 і те, що дані дії сексуального характеру тривали на протязі тривалого часу; протоколом огляду місця події від 3 серпня 2019 року, під час проведення якого зафіксовано обстановка в нежилому будинку, де був скоєний злочин, і вилучено три сигаретних недопалки, одіяло, наволочки та простирадло; показаннями свідка ОСОБА_8 , яка підтверджує факт перебування ОСОБА_5 з потерпілою ОСОБА_7 у нежилому будинку, при цьому неповнолітня була у стресовому стані; протоколом огляду предметів від 3 серпня 2019 року, під час якого зафіксовано переписку між потерпілою і її матір`ю, в якій перша повідомляє, що знаходиться біля нежилого будинку і просить допомоги; протоколом огляду предметів від 3 серпня 2019 року, згідно з яким оглянуто мобільний телефон «Нuawei Y52018», і вилучено аудіо запис розмови, в якій ОСОБА_5 зізнається своїй дружині про зґвалтування дочки; протоколом слідчого експерименту від 6 серпня 2019 року, під час якого підозрюваний деталізував свої показання на місці події. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Згідно довідки про стан здоров`я ОСОБА_5 здоровий та на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_5 ніде не працює, часто виїжджає на заробітки до сусідніх країн, також знаючи, що його розшукують, на протязі трьох діб переховувався від поліції, а тому перебуваючи на волі може й надалі переховуватись від органу досудового розслідування, суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підозрюваний зареєстрований та проживає в будинку з потерпілою та свідками, які є членами його сім`ї, має міцний соціальний зв`язок і значний вплив на них, а тому може незаконно на них впливати. Дії сексуального характеру щодо потерпілої підозрюваний вчиняв неодноразово на протязі останнього року, а тому може й надалі продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Таким чином, всі вищевказані факти свідчать про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підтримали повністю з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили і просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_5 також пояснив, що у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він має можливість проживати не по місцю постійного проживання, де мешкає потерпіла, а в іншому помешкані, зокрема у житловому будинку його родича.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні в обґрунтування достатності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначив, що сім`я підозрюваного проживає у житловому будинку, який фактично вже не є придатним для проживання, і в разі застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу останній матиме можливість звести покрівлю новозбудованого будинку, в іншому випадку члени сім`ї будуть в тяжкому майновому становищі.

Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши долучені стороною обвинувачення до клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З долучених до клопотання та досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Відомості про вчинення цього злочину 3 серпня 2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_8 від 2 серпня 2019 року.

Обґрунтованість підозри, що пред`явлена ОСОБА_5 6 серпня 2019 року, підтверджується зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03 серпня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила про вчинення ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення щодо її неповнолітньої дочки ОСОБА_7 ; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої від 3 серпня 2019 року, з якого вбачається, що неповнолітня ОСОБА_7 , яка не досягла 16 річного віку і якій було роз`яснено обов`язок говорити правду, дала показання про те, що її батько ОСОБА_5 2 серпня 2019 року вчинив відносно неї у будинку, де ніхто не проживає, злочин, зґвалтувавши її, після чого на підставі отриманого від неї по мобільному телефону смс повідомлення її мати ОСОБА_8 прийшла їй допомогти, подібні дії відносно неї зі сторони батька ОСОБА_5 мали місце неодноразово раніше; протоколом допиту свідка від 3 серпня 2019 року, згідно з яким свідок ОСОБА_8 дала показання зокрема про те, що 2 серпня 2019 року, отримавши від дочки ОСОБА_9 по мобільному телефону смс повідомлення, пішла до будинку, про який зазначалося, в якому виявила свого чоловіка ОСОБА_5 , а неподалік будинку на вулиці дочку ОСОБА_10 , яка плакала, була пригніченою і повідомила, що її зґвалтував батько; протоколами огляду предметів від 3 серпня 2019 року, згідно з якими були оглянуті мобільні телефони неповнолітньої потерпілої та свідка ОСОБА_11 і виявлено наявність смс повідомлень, про які останні зазначали у своїх показаннях; протоколом проведення слідчого експерименту від 6 серпня 2019 року, з якого вбачається, що під час його проведення підозрюваний ОСОБА_5 в присутності захисника повідомив про обставини вчинення злочину відносно своєї дочки ОСОБА_9 2 серпня 2019 року, а також вказав на місця в житловому будинку по місцю його проживання та потерпілої, де він вчиняв відносно останньої дії сексуального характеру, протоколами огляду місця події від 3 серпня 2019 року, з яких вбачається, що під час його проведення по місцю проживання потерпілої, а також в будинку, на який вказала потерпіла як на місце вчинення злочину, були виявлені речі потерпілої та постільна білизна.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 належить до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення цього злочину передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Зазначений злочин відноситься до злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи, що підвищує суспільну небезпечність такого діяння.

Встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де також проживає неповнолітня потерпіла, яка є його дочкою, та її матір, її неповнолітні брати та сестра. Стан його здоров`я задовільний, він офіційно не працевлаштований, періодично виїжджає на сезоні заробітки за межі території України та має закордонний паспорт, про що він не заперечив у судовому засіданні.

Підозрюваний, знаючи, що його розшукують, переховувався від поліції, про що він в судовому засіданні не заперечив, однак сам добровільно повернувся до місця свого проживання, де й був затриманий правоохоронними органами.

Сама по собі тяжкість злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, в той же час суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, та дані, що характеризують його особу, в сукупності з вищезазначеними обставинами щодо місця його проживання, наявності близьких родинних стосунків з потерпілою, можливість виїзду за межі території України, факту переховування від органу досудового слідства, суд дійшов висновку, що існують ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку з чим відносно нього доцільно та необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді, менш суворі запобіжні заходи, зокрема у вигляді домашнього арешту, про що просив підозрюваний та його захисник, за встановлених у судовому засіданні обставин, не зможуть дієво запобігти вищезазначеним ризикам.

Окрім того, сторона захисту не надала доказів, які б підтверджували, що підозрюваний в разі застосування домашнього арешту проживатиме не за тією адресою, де мешкає потерпіла, на що посилався підозрюваний, та не вказала на точне місце такого проживання.

Згідно зі ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 6 серпня 2019 року, ОСОБА_5 було фактично затримано 5 серпня 2019 року о 22 годині, підстава затримання - безпосередньо після вчинення злочину, очевидець, в тому числі потерпіла, вказали на те, що саме ця особа вчинила злочин.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, тому з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави для визначення розміру застави відсутні.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176 -178, 183-184, 193-194, 196-197, 205, 369, 372 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 3 жовтня 2019 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 5 серпня 2019 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення..

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1