Провадження1-кс/991/682/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 , на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк в кримінальному провадженні №0001111 від 09.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Вищого антикорупційного суду з Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

У скарзі особа, яка її подала, просить визнати протиправною бездіяльність прокурора начальника п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні нею зазначених у скарзі інших процесуальних дій, які вона була зобов`язана вчинити у визначений КПК України строк, і саме за вимогами ст. 214 КПК України на протязі 24 годин з моменту одержання від керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури його скарги для вирішення по суті питання щодо вчинених детективом НАБУ та процесуальним прокурором процесуальних порушень, тобто не внесення ними до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 від 08.11.2018 р. відомостей щодо скоєння відносно ОСОБА_2 кримінальних правопорушень за ст. ст. 364 та 382 КК України, і у зв`язку з наведеною бездіяльністю прокурора Ярової скасувати його рішення, зазначене у листі від 20.02.2019 р. щодо відмови у задоволенні його скарги та заяви.

Також просить зобов`язати прокурора начальника п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , в межах її повноважень за кримінальним провадженням №0001111 вчинити певні дії, а саме:

а) за скаргою ОСОБА_2 до керівника САП від 16.01.2019 р. у визначений КПК України, процесуальний строк, тобто на протязі 24 годин з дні одержання за його скаргою позитивного рішення суду, зобов`язати прокурора ОСОБА_5 за вимогами ст. 214 КПК України та підпункту 8 п. 2 «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 р., забезпечити внесення детективом НАБУ або процесуальним прокурором, або самим прокурором О. Яровою до ЄРДР відповідно до його заяви від 08.12.2018 р. повідомлення про скоєння відносно нього кримінальних правопорушень за ст. ст. 364, 382 КК України з наданням ОСОБА_2 через 24 години з моменту такого внесення витягу з ЄРДР;

б) витребувати матеріали кримінального провадження №0001111 і за ними спонукати детектива НАБУ до проведення першочергових слідчих дій по справі, а також ініціювати перед директором НАБУ питання щодо заміни в справі слідчого-детектива;

в) за скаргою ОСОБА_2 від 16.01.2019 р. та за його заявою від 04.02.2019 р. у встановлений КПК України строк надати йому для оскарження постанову процесуального прокурора САП від 28.12.2018 р. про визначення справи за підслідністю ДБР.

Перевіривши матеріали скарги на предмет її підсудності слідчому судді Вищого антикорупційного суду, слідчий суддя встановив наступне.

Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України.

Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

Пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України передбачено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов:

1) злочин вчинено:

Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;

державним службовцем, посада якого належить до категорії "А";

депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;

суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру";

особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище;

військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;

керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;

2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);

3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.

Відповідно до змісту скарги та заяви повідомлення ОСОБА_2 від 28.08.2018 р., поданої в порядку ст. 214 КПК України, вбачається, що особа, яка подала скаргу, звернулася до Центрального управління Національного антикорупційного бюро України із заявою-повідомленням від 28.08.2018 р. про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вчинення відносно нього та юридичної особи Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» службовими особами Міністерства інфраструктури України Держсекретарем ОСОБА_6 , Міністром ОСОБА_7 і першим заступником Міністра ОСОБА_8 , а також службовими особами Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України директором ОСОБА_9 , заступником директора Департаменту начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ОСОБА_10 та Головними державними виконавцями Відділу примусового виконання рішень Департаменту ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 364 та ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2018 р. зобов`язано уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення по заяві-повідомленню ОСОБА_2 від 28.08.2018, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З листа детектива Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України №0422-188/2502 від 24.01.2019 р. вбачається, що 09.11.2018 р. на виконання вищезазначеної ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2018 р., уповноваженим детективом Національного бюро ОСОБА_14 зареєстровано кримінальне провадження №0001111 за фактом можливих протиправних дій службових осіб Міністерства інфраструктури під час звільнення ОСОБА_2 з посади директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», що призвело до грубого порушення трудових прав останнього. Детективом визначено первинну правову кваліфікацію можливого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 09.11.2018 р. до ЄРДР за №0001111 з правовою кваліфікацією можливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, не належить до переліку злочинів, передбачених частиною першою статті 33-1 КПК України.

22.09.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» від 18.09.2019 № 100-IX (опублікований 21.09.2019 у газеті «Голос України» від 21.09.2019 № 180), яким внесені зміни до пункту 20-2 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України і підпункту «х» підпункту 3 пункту 2 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищий антикорупційний суд».

Пунктом 20-2 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (в редакції Закону № 100-IX від 18.09.2019) визначено: «Підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:

1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду";

2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Зміст наведених вище норм Перехідних положень КПК України (в редакції Закону № 100-IX від 18.09.2019) свідчить про те, що скарга учасника кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», і досудове розслідування в якому здійснює не Національне антикорупційне бюро України, а інший орган, не належить до підсудності Вищого антикорупційного суду і тому не може бути прийнята до розгляду слідчим суддею цього суду.

З матеріалів поданої скарги, а саме, з листа Начальника п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури О. Ярової №06/189007-19 від 20.02.2019 р. вбачається, що постановою Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України від 28.12.2018 р., кримінальне провадження №0001111 від 09.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, було визначено за Державним бюро розслідувань.

Отже, скарга ОСОБА_2 , на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 , не підсудна Вищому антикорупційному суду через те, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР до початку роботи Вищого антикорупційного суду - 05.09.2019 і досудове розслідування в ньому здійснюють слідчі Державного бюро розслідувань, а не детективи Національного антикорупційного бюро України, в тому числі не здійснюється процесуальне керівництво прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Статтею першою Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначено, що Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 6 Закону, Державне бюро розслідувань відповідно до покладених на нього завдань та у межах своєї компетенції: припиняє і розкриває злочини, розслідування яких віднесено до компетенції Державного бюро розслідувань; здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування злочинів, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань, на підставах та в порядку, встановлених законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», вбачається, що працівники Державного бюро розслідувань самостійно приймають рішення в межах своїх повноважень, визначених цим та іншими законами, і за свої протиправні дії чи бездіяльність несуть відповідальність згідно із законом.

Наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016 р. затверджено Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», яке визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання відомостей з нього.

З аналізу даного Положення встановлено, що слідчі органів Державного бюро розслідувань, уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень та уповноважені вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, слідчі Державного бюро розслідувань є самостійним органом у визначенні правової кваліфікації, не пов`язаної з первинною кваліфікацією кримінального правопорушення, визначеною органом, який вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на викладене, скарга про незгоду з кваліфікацією кримінальних правопорушень, може бути подана за місцезнаходженням органу, що здійснює досудове розслідування Державного бюро розслідувань - до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч.2 статті 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Зі змісту ч. 3 ст. 304 КПК України вбачається, що у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, скарга повертається особі, яка її подала.

Відповідно до частини 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Виходячи з наведених правових норм, скаргу ОСОБА_2 слід повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 33-1, 34, 304, 309, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону від 18.09.2019 № 100-IX),

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк в кримінальному провадженні №0001111 від 09.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, повернути особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.

Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1