Справа № 480/1366/19
Провадження №1-кп - 480/315/19

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ош Ошської області Киргизія, українця, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ош Ошської області Киргизія, українця, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України.
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Новогригорівка, Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України.
в с т а н о в и в:
В ході досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що 16.06.2019 у вечірній час ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у с. Сливино Миколаївського району Миколаївської області, де вживали алкогольні напої.
Під час вживання алкогольних напоїв у останніх виник намір на з`ясування стосунків з ОСОБА_8 , проживаючим в селі Новогригорівка Миколаївського району, з приводу дрібного конфлікту п`ятирічної давнини.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сіли в автомобіль Dacia Logan державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 і вирушили до місця проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 .
Близько 01:30 години 17.09.2019 року, прибувши на вищевказане місце, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали гучно стукати ногами по воротах, через які здійснюється вхід на територію домоволодіння ОСОБА_8 , тим самим грубо порушуючи громадський порядок, при цьому виражаючись нецензурною лайкою.
В подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, перелізли через зачинені ворота на територію домоволодіння ОСОБА_8 та діючи з особливою зухвалістю, за допомогою підручних засобів: каміння, палок, винайдених на території вказаного раніше подвір`я, почали вибивати шибки у вікнах та двері у будинку, в якому на той момент знаходились ОСОБА_8 , його дружина ОСОБА_7 та їх малолітня дитина, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які від гуркоту і шуму прокинулися. При цьому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розуміючи, що своїми діями вони грубо порушують громадський порядок та нормальний побут громадян, демонструючи тим самим явну неповагу до суспільства, свої дії супроводжували особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, висловлюючись нецензурною лайкою та пошкоджуючи майно, завдавши своїми діями матеріальні збитки на загальну суму 11 531 грн.
Дії ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мали стійкий та довготривалий характер, на протязі 25-30 хвилин порушували громадський порядок, і припинились лише коли на прохання ОСОБА_7 до місця події прийшли знайомі останньої, до яких вона зверталась по допомогу, та почувши, що були викликані на місце події працівники поліції.
Згідно п.3 та п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство", хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що 17.06.2019, у нічний час біля 01:30 години, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 біля домоволодіння за адресом: АДРЕСА_1 , яким користується родина ОСОБА_11 , реалізуючи раптово виниклий умисел на вчинення хуліганських дій на території вищевказаного домоволодіння, в супереч волі ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, в порушення ст.30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканість житла та іншого володіння особи, перелізли через огорожу, потрапивши таким чином протиправно на територію двору, де в подальшому продовжили вчиняти хуліганські дії.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих їм злочинах визнали повністю, щиро розкаялися, не заперечували жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просили суд суворо їх не карати.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинувачених, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються осіб обвинувачених та характеризуючих даних на нїх.
За таких обставин суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 доведеною, а їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України за ознаками: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб та за ч.1 ст.162 КК України за ознаками: незаконне проникнення до іншого володіння особи.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, особу винного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, особу винного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину,
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим, згідно ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття та часткове відшкодування шкоди.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченим, відповідно до ст. 67 КК України,судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.296, ч. 1 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши їх від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. На думку суду, даний вид покарання обраний у відношенні обвинувачених є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ними кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті його вчинення.
Суд вважає, що заявлений цивільний позов, підтриманий в суді потерпілою та проти якого не заперечували обвинувачені, підстави і розмір якого підтверджуються доказами, наведеними у вироку, підлягає задоволенню в розмірі не відшкодованої суми боргу.
Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст.162 КК України два роки обмеження волі; за ч.2 ст.296 КК України - чотири роки позбавлення волі. Згідно ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обовязки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст.162 КК України два роки обмеження волі; за ч.2 ст.296 КК України - чотири роки позбавлення волі. Згідно ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_5 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обовязки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст.162 КК України два роки обмеження волі; за ч.2 ст.296 КК України - чотири роки позбавлення волі. Згідно ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_6 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_6 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обовязки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційній номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 (ідентифікаційній номер НОМЕР_4 ) в солідарному порядку на користь ОСОБА_7 завдану шкоду в сумі 6531(шість тисяч п`ятсот тридцать одну) грн.00коп.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївській районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

11.12.2019