Справа № 127/8178/19
Провадження №11-кп/801/1089/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України з призначенням йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі;
на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
стягнуто з обвинуваченого процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі дві тисячі сто сорок п`ять гривень на користь держави та вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у вересні 2014 року, перебуваючи на мисливських угіддях, неподалік смт. Дашів, Іллінецького району Вінницької області, діючи умисно, незаконно придбав у невстановленої слідством особи патрони калібром 7,62x39 мм у кількості 40 шт. В подальшому ОСОБА_7 незаконно зберігав вищевказані патрони за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
24.04.2018 в період часу з 13 год. 56 хв. до 14 год. 56 хв. працівники поліції СУ ГУ НП в Сумській області, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , у сейфі, що знаходився у підвалі вказаного будинку, виявили набої калібром 7,62x39 мм у кількості 40 шт., які ОСОБА_7 умисно зберігав без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженою наказом Міністерством внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.2012.
Відповідно до висновку експерта № 302 від 19.09.2018 року, встановлено, що 40 патронів, які вилучено у ОСОБА_7 , являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї - патронами калібру 7,62x39 мм., зразка 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів Сімонова (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС). Дані патрони не являються мисливськими патронами. Патрони придатні для стрільби. Виготовлені на заводі в м. Тула 1986 року випуску. Будь-які зміни до конструкції патронів не вносились.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким кримінальне провадження відносно нього за ч.1 ст. 263 КК України закрити на підставі ч.1 ст. 284 КПК України.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що у нього не було прямого умислу на зберігання заборонених боєприпасів, а тому в його діях відсутній склад злочину, отже за таких обставин суд першої інстанції повинен був закрити кримінальне провадження, однак цього не зробив, чим порушив вимоги закону. Крім того, жодний закон України не містить вказівок на необхідність отримання фізичними особами дозволів на дії, пов`язані з обігом вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, так само, як і щодо параметрів такої зброї та боєприпасів. Також обвинувачений вважає, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість, оскільки він є особою раніше не судимою, має постійне місце роботи та проживання, де характеризується позитивно, сприяв слідству, вказане діяння зовсім не носить суспільної небезпеки.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263 КК України закрити на підставі ч.1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що хоча в судовому засіданні ОСОБА_7 визнав свою вину, однак суті обвинувачення не зрозумів, а тому твердження суду першої інстанції про визнання останнім вини не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, обвинувачений не має спеціальних знань і не в змозі відрізнити мисливські патрони від немисливських, оскільки патрони, які були у нього вилучені, за своїми ознаками не відрізнялись від мисливських. Також захисник вважає, що у ОСОБА_7 не було прямого умислу на зберігання заборонених боєприпасів, а тому в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 263 КК України і, крім того, жоден із законів України не містить прямих вказівок на необхідність отримання фізичними особами дозволів на дії, пов`язані з обігом вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, так само як і щодо параметрів такої зброї та боєприпасів.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, підстав для їх задоволення колегія суддів не вбачає.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 було здійснено у спрощеному порядку на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог вказаної норми закону - допитав обвинуваченого, який повністю визнав свою вину в скоєному і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювались.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оспорювались і стосовно яких докази не досліджувались.
Відтак, висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, обґрунтований.

Дії обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України кваліфіковані вірно.

Диспозиція ч. 1 ст. 263 КК України сформульована з достатньою чіткістю, щоб дозволити засудженому передбачати, що діяння, за яке його засуджено, є злочинним з погляду на це положення, а тому заперечення сторони захисту щодо відсутності закону, який би регулював питання заборони боєприпасів є безпідставним.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд, на переконання колегії суддів, дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, обставини, які пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття, за відсутності обставин, що його обтяжують, дані про особу ОСОБА_7 , а саме те, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому підстави вважати призначене покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 263 КК України, від відбування якого його звільнено з випробуванням, надто суворим відсутні, зважаючи на роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання».

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: