Справа № 695/1585/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження
№ 0000324, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня

2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у
с. Тишиця Березнівського району Рівненської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій, учасником та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 10 квітня 2019 року близько 07:00, перебуваючи на території Кременчуцького водосховища в урочищі "Заводське", що розташоване в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаській області, умисно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх шкідливих наслідків, порушуючи встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, із застосуванням, згідно з п. 3.15 "Правил любительського і спортивного рибальства" забороненого знаряддя лову - однієї рибальської сітки, виготовленої фабричним способом з мисинового полотна з розміром вічка

70 х 70 мм, незаконно виловив: 93 плітки, вартістю згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 (далі - Постанова) - 7905,00 грн.; 2 - щуки, вартістю згідно з Постановою - 680,00 грн.; 2 лящі вартістю згідно з Постановою -

340,00 грн.; 9 окунів, вартістю згідно з Постановою - 153,00 грн.; 1 карася, вартістю згідно з Постановою - 17,00 грн., чим заподіяв істотної шкоди на загальну суму 9095,00 гривень.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 249 КК України, а саме як незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
У даному кримінальному провадженні 26 квітня 2019 року між прокурором

ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 249 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, як під час досудового розслідування так і під час судового провадження; зобов`язався співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 249 КК України - у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Крім того, прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені

ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і

КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, посилаючись на її відповідність вимогам КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам

КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого

ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 249 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винними, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, що в силу вимог ч. 4

ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається у зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 квітня 2019 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 квітня 2019 року покарання за ч. 1

ст. 249 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2019 року у справі № 695/1329/19 на речові докази: гумовий човен марки "Лисичанка", сітку у кількості 1 штука.

Речові докази, а саме:

- заборонене знаряддя лову - сітку у кількості 1 шт., виготовлену фабричним способом з мисинового полотна з розміром вічка 70 x 70 мм, що передана для зберігання до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити;

- гумовий човен марки "Лисичанка", чорного кольору, що переданий на зберігання ОСОБА_3 , - повернути власнику;

Добуту рибу плітка 93 шт., щука 2 шт., лящ 2 шт., окунь 9 шт., карась 1 шт., що направлена на відповідальне зберігання до головного державного інспектора Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, - конфіскувати у власність держави.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4
ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1