Ухвала
28 травня 2019 року
м. Київ
справа № 127/22372/17
провадження № 51-2619 ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року,
встановив:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 24 серпня 2017 року по 25 жовтня 2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 змінено. Постановлено відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 24 серпня 2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 24 серпня 2017 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Зокрема, захисник засудженого просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року. Як підстави для скасування вказаних судових рішень зазначає порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України та неправильність застосування закону про кримінальну відповідальність.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2, ч. 3 зазначеної статті.
Наведене обґрунтування касаційної скарги захисника ОСОБА_4 викладено без урахування положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Так захисник, посилаючись на істотні порушення кримінально процесуального закону, що допущені судами при постановленні оскаржуваних судових рішень не наводить обґрунтування таких порушень, які в силу статей 412, 419 КПК України у їх взаємозв`язку є істотними і тягнуть за собою скасування вироку та ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Зокрема, у касаційній скарзі відсутнє обґрунтування того, яким чином не дослідження судом першої інстанції та апеляційним судом безпосередньо самого речового доказу золотого ланцюжка із підвіскою та незазначення в апеляційній скарзі змісту доповнень та їх доводів вплинуло чи могло вплинути на законність оскаржуваних судових рішень в цілому.
Крім того, касаційна скарга захисника не містить доводів на обґрунтування не правильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, як підстава, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень ст. 413 цього Кодексу.
Всупереч вимог ч. 3 ст. 427 КПК України захисником не зазначено в касаційній скарзі, чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3