Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7230/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
скаржника: ОСОБА_7 ,
представника скаржника: ОСОБА_8
представника скаржника
ДУ «ЖУВП №8»: Іванюка А.М.,
потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та представника ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2019 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 та на час здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157,

1)заборонено Житомирській міській раді (відділу обліку та розподілу житла) здійснювати дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування житловими приміщеннями, а саме 6 (шістьма) квартирами, щодо наступних осіб:

ОСОБА_13 ( АДРЕСА_1 );

ОСОБА_14 ( АДРЕСА_2 );

ОСОБА_15 ( АДРЕСА_3 );

ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 );

ОСОБА_16 ( АДРЕСА_5 );

ОСОБА_17 ( АДРЕСА_6 );

2)заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в т. ч. нотаріусам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування наступними громадянами об`єктами нерухомого майна:

ОСОБА_13 ( АДРЕСА_1 );

ОСОБА_14 ( АДРЕСА_2 );

ОСОБА_15 ( АДРЕСА_3 );

ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 );

ОСОБА_16 ( АДРЕСА_5 );

ОСОБА_17 ( АДРЕСА_6 ).

Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ухвали слідчого судді, слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 22.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що окремими службовими особами ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» внесено до офіційних документів завідомо неправдиві відомості щодо розподілу та виділення квартир, чим позбавлено права на отримання житла ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Відповідно до поданих заяв, члени житлово-побутової комісії та адміністрації ДУ «ЖУВП №8» знищили або викрали документи з їх справ по квартирному обліку, після чого незаконно виключили або перенесли ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 із черги на отримання житла.

Разом з тим, на думку заявників, незаконно поставлено на квартирний облік ОСОБА_13 , який є зятем голови житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП №8» ОСОБА_25 , зокрема останньому було зараховано у період перебування на черзі на отримання квартири у УМВС України в Житомирській області, хоча, відповідно до Постанови СМУ від 16.09.2015 року та наказу УМВС у Житомирській області від 04.12.2015 року квартирний ) облік в УМВС було ліквідовано, а 11.10.2016 року ОСОБА_13 , особисто забрав свою квартирну справу.

Крім того, відповідно до поданих заяв, члени житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП №8» а саме ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_27 , з порушенням вимог законодавства, зокрема, не дотримуючись черги на отримання житла, незаконно позачергово визначили самих себе в якості отримувачів житла, хоча останні перебували у черзі на 97, 34, 35 місцях відповідно. Аналогічно, відповідно до поданих заяв, членами житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП №8» незаконно визначено ОСОБА_7 у черзі, який є родичем голови комісії ОСОБА_25 , ОСОБА_28 у черзі 95-й - родич колишнього голови житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП№8» ОСОБА_29 , ОСОБА_30 101 у черзі, який є сином члена житлово-побутової комісії, особами, що мають право на покращення житлових умов та отримання житла, хоча останні явно перебували у кінці черги.

Поміж іншим, відповідно до заяв ОСОБА_11 , незаконно зареєстровано до гуртожитку ДУ «ЖУВП №8» ОСОБА_7 .

В той же час, відповідно до заяв ОСОБА_11 , члени житлово-побутової комісії та адміністрація ДУ «ЖУВП №8» умисно не виконують рішення Богунського районного суду від 07.08.2017 року по справі №295/104/17, яким визнано незаконною відмову в наданні квартири з перенесенням черги квартирного обліку, а також визнано протиправним рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП №8» щодо зняття ОСОБА_11 з квартирного обліку та виключення із списків на отримання житла.

Також, відповідно до заяв ОСОБА_22 , члени житлово-побутової комісії та адміністрація ДУ «ЖУВП №8» умисно не виконують рішення Богунського районного суду від 04.09.2017 року по справі №295/16242/16-ц, яким визнано незаконною відмову в наданні ОСОБА_22 квартири, визнано протиправним рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП №8» щодо виключення його із списків на отримання житла, яким зобов`язано ДУ «ЖУВП №8» розглянути питання щодо поновлення ОСОБА_22 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення Житлових умов.

В ході розслідування, 04.06.2018 року ЖМР складено акт перевірки в рамках кримінального провадження з зазначенням всіх можливих порушень.

Додатково зазначено, що після завершення судових справ ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 побутовою комісією має бути прийнято нове рішення щодо розподілу 6 квартир між черговиками установи суворо у відповідності до вимог житлового законодавства, з урахуванням рішень суду, яке має бути надано до виконавчого комітету на затвердження.

25.04.2019 року на адресу Житомирського ВП надійшло клопотання від ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 про накладення арешту нерухомого майна, а саме квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 .

В апеляційних скаргах ОСОБА_7 та представник ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» просять поновити строк на апеляційне оскарження; арешт, накладений оскаржуваною ухвалою слідчого судді, на квартири ОСОБА_13 , ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_14 , ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_15 , ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 , ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_16 , ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_17 , ( АДРЕСА_6 ), шляхом заборони відчуження майна, скасувати.

В поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_7 посилається на те, що тільки 24.05.2019 року з заявою звернувся до Богунського районного суду м. Житомира та проханням надати повний текст оскаржуваної ухвали суду, яка прийнята 13.05.2019 року у даній справі. Тільки 28.05.2019 року безпосередньо у суді отримав вище зазначену ухвалу суду.

Представник скаржника ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» в поновлення строку на апеляційне оскарження спірної ухвали слідчого суддів від 13 травня 2019 року посилається на те, що, установі про таку ухвалу слідчого судді стало відомо лише 27 травня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_7 посилається на те, що прийнята ухвала слідчого судді не вмотивована, містить лише перелік норм КПК України, без будь-якого обґрунтування щодо необхідності вжиття такого заходу. Ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містять вищенаведені квартири, а також яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів. Зазначені в ухвалі суду громадяни та їхнє майно не можуть бути фігурантами у справі оскільки вони не приймали жодного рішення, а житлова площа (квартири) виділені та надані для постійного проживання на законних підставах та у відповідності до вимог житлового законодавства України.

Додатково апелянт вказує, що зазначене кримінальне провадження з 22.09.2017 року перебувало на розгляді у слідчому відділі прокуратури Житомирської області і 20 серпня 2018 року постановою старшого слідчого юриста 1 класу ОСОБА_31 було закрито кримінальне провадження за відсутністю у діяннях ОСОБА_32 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ОСОБА_14 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст. 382 КК України, про що відомості про прийняте рішення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В поданій апеляційній скарзі представник скаржника ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» обґрунтовує її тим, що повністю підтримує апеляційну скаргу ОСОБА_7 , додатково зазначаючи, що житло надавалось у відповідності до вимог Житлового законодавства України та у порядку, визначеному цим законодавством.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_7 , представника апелянта ОСОБА_8 , представника апелянта ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» ОСОБА_34 , які підтримали свої апеляційні скарги, думку та пояснення потерпілих та прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_7 та представника ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про заборону Житомирській міській раді (відділу обліку та розподілу житла) здійснювати дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування житловими приміщеннями, тобто 6 (шістьма) квартирами щодо наведених в клопотанні осіб та про заборону державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в т. ч. нотаріусам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, спрямовані на відчуження, розпорядження та користування зазначеними особами даними квартирами

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 22.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в ході розслідування якого встановлено, що окремими службовими особами ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» внесено до офіційних документів завідомо неправдиві відомості щодо розподілу та виділення квартир, чим позбавлено права на отримання житла ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . Відповідно до поданих заяв, члени житлово-побутової комісії та адміністрації ДУ «ЖУВП №8» знищили або викрали документи з їх справ по квартирному обліку, після чого незаконно виключили або перенесли ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 із черги на отримання житла. Разом з тим, на думку заявників, незаконно поставлено на квартирний облік ОСОБА_13 , який є зятем голови житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП №8» ОСОБА_25 , зокрема останньому було зараховано у період перебування на черзі на отримання квартири у УМВС України в Житомирській області, хоча, відповідно до Постанови СМУ від 16.09.2015 року та наказу УМВС у Житомирській області від 04.12.2015 року квартирний ) облік в УМВС було ліквідовано, а 11.10.2016 року ОСОБА_13 , особисто забрав свою квартирну справу. Крім того, відповідно до поданих заяв, члени житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП №8», а саме ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_27 , з порушенням вимог законодавства, зокрема, не дотримуючись черги на отримання житла, незаконно позачергово визначили самих себе в якості отримувачів житла, хоча останні перебували у черзі на 97, 34, 35 місцях відповідно. Аналогічно, відповідно до поданих заяв, членами житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП №8» незаконно визначено ОСОБА_7 88 у черзі, який є родичем голови комісії ОСОБА_25 , ОСОБА_28 у черзі 95-й - родич колишнього голови житлово-побутової комісії ДУ «ЖУВП№8» ОСОБА_29 , ОСОБА_30 101 у черзі, який є сином члена житлово-побутової комісії, особами, що мають право на покращення житлових умов та отримання житла, хоча останні явно перебували у кінці черги. Поміж іншим, відповідно до заяв ОСОБА_11 , незаконно зареєстровано до гуртожитку ДУ «ЖУВП №8» ОСОБА_7 .

Враховуючи правові підстави для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, виходячи із обставин викладених у клопотанні слідчого та встановлених в судовому засіданні, наслідки арешту майна у виді заборони відповідними органам місцевого самоврядування та державної влади вчиняти певні дії щодо розпорядження, відчуження та користування спірними квартирами та заборони реєстрації відповідних дій щодо права власності на них, розумність та співрозмірність обмеження таким чином права власності на зазначені квартири, завданням кримінального провадження та те, що безпосередньо під час досудового розслідування згаданого кримінального провадження встановлюється наявність чи відсутність незаконних дій відповідних осіб щодо переходу права власності на згадані квартири, слідчий суддя обгрунтовано прийшов до висновку про накладення арешту шляхом заборони відчуження чи реалізації і реєстрації будь-якого права власності на наведені вище квартири з метою.

Доводи апеляційних скарг, зокрема про те, що ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містять вищенаведені квартири, а також яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя вчинення злочину, а також, що зазначені в ухвалі суду громадяни та їхнє майно не можуть бути фігурантами у справі оскільки вони не приймали жодного рішення, а житлова площа (квартири) виділені та надані для постійного проживання на законних підставах та у відповідності до вимог житлового законодавства України, є безпідставними, оскільки ухвалою слідчого судді накладено арешт не на самі квартири як предмет чи знаряддя злочинних дій, а було заборонено вчиняти певні дії щодо переходу та реєстрації права власності на зазначені квартири з огляду на обставини , які стали підставою для внесення відомостей до ЄРД, а саме незаконні дії службових осіб ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», зокрема внесення останніми до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей щодо розподілу та виділення квартири, чим позбавили відповідних осіб права на отримання житла.

Таким чином з аналізу клопотання слідчого , ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання про арешт майна, вбачається, що питання про накладання арешту безпосередньо на квартири не було предметом судового розгляду , а вирішувалося саме питання про заборону вчиняти певні дії щодо їх відчуження та реєстрації права власності, оскільки саме таким чином може бути досягнуто мети забезпечення кримінального провадження його дієвості, як то передбачено положеннями ст. 131 КПК України. При цьому суперечностей між таким рішенням слідчого судді та положеннями ст.ст. 170, 173 КПК України, про що фактично зазначається апелянтами, апеляційний суд не вбачає.

Безпідставними є також і доводи про те, що дане кримінальне провадження вже закривалося, а тому виявляється незрозумілим, на якій підставі знову ставиться питання щодо арешту спірних квартир та заборони вчиняти щодо них відповідні дії.

Так дійсно з 22.09.2017 року в провадженні слідчого відділу прокуратури Житомирської області перебувало кримінальне провадження за заявами потерпілих на незаконні дії ОСОБА_32 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ОСОБА_14 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 та вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст. 382 КК України.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_31 від 20.08.2018 року кримінальне провадження було закрито за відсутністю у діяннях ОСОБА_32 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ОСОБА_14 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 складу даних кримінальних правопорушень.

При цьому як вбачається з витягу з ЄРДР, долученого до клопотання слідчого про накладення арешту на майно, останнє було подано в рамках досудового розслідування кримінального провадження від 22.09.2017 року за ч.1 ст.366 КК України відносно посадових осіб ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8».

Таким чином дане клопотання заявлено в межах іншого кримінального провадження, а тому підлягає обов`язковому розгляду в судовому порядку.

Крім того не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту і наявність ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 07.05.2019 року про відмову в задоволенні попереднього аналогічного клопотання слідчого, оскільки предметом даного апеляційного перегляду є саме ухвала слідчого судді від 13.05.2019 року, положення КПК України не містять заборони звернення слічого з повторним клопотанням у разі наявності такої необхідності. Крім того з аналізу змісту ухвали від 07.05.2019 року та клопотання слідчого від 13.05.2019 року вбачається, що слідчим було враховано зауваження слідчого судді при розгляді попереднього клопотання, та вимоги щодо накладання арешту було приведено у відповідність до положень ст. 170 КПК України, тобто заявлено вимоги про арешт шляхом заборони вчиняти певні дії щодо відчуження, розпорядження та користування відповідними спірними квартирами., правомірність дій щодо перевіряється в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Апеляційний суд також звертає увагу, що таке обмеження прав є тимчасовим та на даній стадії кримінального провадження є необхіднім для досягнення його дієвості та забезпечення дотримання прав усіх його учасників, в тому числі і потерпілих.

Інші доводи апелянтів, а також заперечення потерпілих, надані в ході апеляційного розгляду, стосуються суті самого кримінального провадження, обставин, які підлягають встановленню та оцінці в ході досудового розслідування, та не можуть бути предметом розгляду в даному апеляційному провадженні.

З огляду на викладене, доводи, викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_7 та представника ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» ОСОБА_34 , не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в них,апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги ОСОБА_7 та представника ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2019 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: