печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 звернувся до суду з вказаним клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) за адресою: АДРЕСА_1 : грошові кошти у сумі 1200 доларів США; купюри, схожі на грошові кошти, а саме 2 купюри номіналом 100 доларів США.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб за сприяння військовослужбовців Державної прикордонної служби України, службовців Державної фіскальної служби України та територіальних органів Державної екологічної інспекції, які отримують за вказане сприяння неправомірну вигоду, налагодили протиправний механізм вивезення із України диких тварин, а саме птахів видів «вівсяникові, в`юркові, кропивникові» за митними деклараціями для письмового декларування товарів, що переміщуються через Митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності на підставі товаросупровідних документів, що містять недостовірні відомості про те, що вказані птахи - штучно виведені декоративні птахи, за рахунок чого уникають сплати податку за спеціальне використання диких тварин.

Вказані обставини підтверджуються: відповіддю на доручення з ГУ БКОЗ СБ України, відповіддю з Інституту зоології ім. І.І. Шмальгаузена Національної академії наук України, відповіддю з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, відомостями отриманими від Міністерства екології України, допитом свідка ОСОБА_9 .

Зокрема, згідно відповіді з Інституту зоології ім. І.І. Шмальгаузена Національної академії наук України отримано відомості про те, що налагодити масове розмноження птахів вказаних видів в штучних умовах не являється можливим.

Відповідно до відомостей наданих Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в період з 2014 по 2018 роки здійснено оформлення щонайменше 197 партій дрібних декоративних птахів (щиглик, снігур, чиж, синиця, чечітка, вівчарик) у кількості 179974 особи, які експортувались до Саудівської Аравії, об`єднаних Арабських Еміратів, Лівії, Лівану, Кувейту, Катару та Йорданії.

Згідно відомостей, отриманих від Міністерства екології України, протягом вказаного періоду заявки для отримання дозволу на спеціальне використання тварин вказаних видів не надходили, тобто всі птахи декларувались як штучно виведені (що не є можливим), для вивезення яких не потрібно сплачувати податки за спеціальне використання диких тварин.

Тобто, протягом 2014-2018 років з території України були незаконно вивезені щонайменше 179974 голів диких птахів, які на підставі підроблених (які містять недостовірні відомості) товаросупровідних документів декларувались як декоративні штучно виведені птахи, за рахунок чого декларанти уникнули сплати до Державного бюджету України податку за спеціальне використання диких тварин на суму біля 1 079 844 доларів США.

Враховуючи викладене, на даний час в діях вищевказаних осіб вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетний громадянин Лівану ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який являється організатором вказаної протиправної діяльності, надає неправомірну вигоду причетним посадовим особам.

13.06.2019 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено: грошові кошти у сумі 1200 доларів США; купюри схожі на грошові кошти, а саме 2 купюри номіналом 100 доларів США.

Вказані грошові кошти відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскільки у сукупності із іншими матеріалами досудового розслідування підтверджують вищевикладені обставини та можливо набуті кримінально-протиправним шляхом, а тому необхідно накласти на них арешт з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої подальшої спеціальної конфіскації.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник адвокат ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, в його задоволенні просили відмовити. Вказали, що вилучені грошові кошти не мають жодного відношення до будь-якої протиправної діяльності і є особистими заощадженнями членів родини.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведення підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на матеріали клопотання, прокурором доведено, що дійсно існує обґрунтована підозра, що вчинено злочин, дані про який внесено до ЄРДР за № 0000028.

Поряд із тим, як в долучених до матеріалів клопотання документах, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що саме вилучені в житлі за місцем проживання ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) набуті в результаті кримінально протиправної діяльності, містять на собі ознаки протиправної діяльності і можуть бути використані як докази в ході досудового розслідування та судового розгляду. Сума вилучених грошових коштів також не дозволяє стверджувати, що вказані грошові кошти не могли бути заощаджені членами родини та могли бути отримані виключно від протиправної діяльності. За таких обставин прокурором не доведено, що вилучені грошові кошти підлягають збереженню як речові докази чи до них може бути застосована спеціальна конфіскація, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, ст. 175, ст. 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання - відмовити.

Майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти у сумі 1200 доларів США;

- купюри схожі на грошові кошти, а саме 2 купюри номіналом 100 доларів США,

повернути власнику майна - ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_10