У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000321, -

ВСТАНОВИВ :

В моє провадження в порядку автоматичного розподілу справ надійшла заява слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання прокурора Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 28.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Самовідвід обґрунтовано тим, що слідчий, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , який являється членом сім`ї слідчого судді ОСОБА_3 , що унеможливлює розгляд даного клопотання останньою, оскільки наявні обставини, передбачені п.3 ст.75 КПК України.

Заявник та інші учасники у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, а тому суд розглядає заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 за їх відсутності.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. Однією з підстав коли суддя не може брати участь у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Згідно вимог ч.1, ч.4 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про самовідвід слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді. Слідчий суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні викладені у ст.75 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.
Враховуючи підстави зазначені в п.3. ч.1. ст.75 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні і підлягає відводу, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, є підстави сумніватись в об`єктивності та неупередженості слідчого судді, суд вважає, що викладені в заяві про самовідвід слідчого судді саме такі обставини необхідно прийняти до уваги.
Таким чином, для уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості слідчого судді чи будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні справи, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 75 КПК України, а відтак, заява про самовідвід підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.
Відвести слідчого суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області ОСОБА_3 від розгляду клопотання прокурора Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 28.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Справу передати для визначення слідчого судді в порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1