Справа № 531/1072/14-к
Провадження № 1-о/550/1/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2019 року смт.Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про повторний перегляд за нововиявленими обставинами вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19.05.2014р. за №0000348, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Засуджена ОСОБА_4 звернулась до Карлівського районного суду Полтавської області з заявою про повторний перегляд за нововиявленими обставинами вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 року в якій просить скасувати обвинувальний вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 року, залишений без змін ухвалою апеляційного суду від 11.12.2014р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 21.05.2015р., і закрити справу у зв`язку з відсутністю у діянні обвинуваченої складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилається на те, що під час постановлення обвинувального вироку Карлівським районним судом Полтавської області не прийнято до уваги обставини, які мають значення для справи.
ОСОБА_4 вважає, що Карлівським районним судом Полтавської області некоректно трактовано висновок судмедексперта в частині зіставлення механізму нанесення пошкоджень, вказаному потерпілою, з фізичними можливостями обвинуваченої, що свідчить про приписування авторства зафіксованих пошкоджень не тій особі, яка їх наносила, а саме - висновки додаткового висновку експерта № 102 від 05.06.2014 по відтворенню механізму утворення тілесних ушкоджень, покладені в основу держзвинувачення, протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 04.06.2014 року за участю потерпілої, в якому остання показала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень, не відповідають фізичним можливостям обвинуваченої, не збігаються з її фізичними можливостями і свідчать про неправдиві звинувачення. На думку засудженої, зазначені в обвинувальному акті обставини про нанесення ударів, що не відповідають механізмові нанесення пошкоджень, вказаному потерпілою, та свідчать про приписування авторства пошкоджень особі, яка їх фізично нанести не могла.

Також, ОСОБА_4 посилається на існування під час ухвалення обвинувального вироку завідомо неправдивих показань потерпілої, що на її думку підтверджуються, що показання потерпілої на те, що обвинувачена розпочала сварку і була ініціатором конфлікту не підтверджена документально, оскільки обвинувачена перебувала в себе вдома і не приходила до ОСОБА_5 додому сваритися, що підтверджує протокол огляду місця події від 19.05.2014 року. Судом також не було взято до уваги хамську поведінку ОСОБА_5 під час судового засідання, яка постійно наражалася на зауваження.
Завідомо неправдиві показання свідків, на думку ОСОБА_4 , проявляються в тому, що у вироку зазначені лише показання свідків з чужих слів, оскільки очевидців конфлікту не було. На думку ОСОБА_4 суд зробив висновок на підставі розголошених потерпілою чуток, а не на підставі документально встановлених фактів (зокрема свідчення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших осіб, які фігурували в матеріалах слідства, однак які ніякого відношення до подій того дня не мають).
На думку ОСОБА_4 наявне штучне створення або підроблення доказів справи, а саме - оригіналу заяви обвинуваченої від 31.05.2014 року, в якій ОСОБА_4 відмовилася від проходження судово-медичної експертизи з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень, оскільки всі нанесені їй ушкодження слідчий ОСОБА_8 мав сам зафіксувати в протоколі освідування згідно з п.1 та п,5 ст. 241 КПК України в день прийняття заяви ОСОБА_9 та внесення її до ЄРДР. ОСОБА_4 також зазначає, що у вироку відсутня інформація з матеріалів досудового розслідування про нанесення ОСОБА_9 ударів по ОСОБА_4 дерев`яною дощечкою для нарізки салатів, зокрема документа № 10 з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000348 - протоколу додаткового допиту ОСОБА_9 від 04.06.2014 року, в якому ОСОБА_9 призналася слідчому ОСОБА_10 про нанесення ударів молодшій сестрі дерев`яною дощечкою для нарізки салатів, в результаті чого остання розламалася на дві частини. При цьому судом не було взято до уваги свідчення матері двох сестер, ОСОБА_11 , яка вказала на наявність пошкрябин на обличчі обвинуваченої від ударів старшої сестри в день сварки.
ОСОБА_4 зазначає, що очна ставка на засіданні Машівського районного суду 20 жовтня 2015 року, коли відбувся перший перегляд рішення за нововиявленими обставинами, між потерпілою і засудженою, яка принесла на судове засідання дерев`яну дощечку для нарізки салатів, розламану на дві частини, показала, що потерпіла дійсно наносила удари цією дощечкою по обвинуваченій ОСОБА_4 , і що десь в документах вона цю інформацію вже чи підписувала, чи ні - не пам`ятає, однак вважає, що захищалася від ОСОБА_4 ; потерпіла показала, як наносила удари цією дощечкою і сказала, де вона висіла, і що вона була тріснутою, тому швидко розлетілася на дві частини; це все давало підстави вважати про наявність підстав для самооборони з боку ОСОБА_4 від нападниці з дерев`яною дощечкою.
ОСОБА_4 вважає, що судом при ухвалені обвинувального вироку, не взято до уваги високий рівень мовної та етичної культури засудженої, яка жодного разу не давала підстав вважати її поведінку нечемною чи некоректною, а також те, що посилання на суспільну небезпечність ОСОБА_4 не підтвержена жодним свідком, оскільки конфлікт з сестрою - це приватний конфлікт між кревними родичами, а не між різними суспільними верствами населення,
До інших обставин, які не були відомі на момент ухвалення вироку, на думку ОСОБА_4 , належать:
а) висновок МСЕК про наявність інвалідності з дитинства в обвинуваченої, який підтверджує порушення опорно-рухового апарату та наявність травми хребта, а отже, фізичну неможливість обвинуваченої до нанесення тілесних пошкоджень вдвічі важчій старшій сестрі, які зафіксував судмедексперт і на яких грунтувався обвинувальний вирок;
б) факт наявності залишків пошкоджень на ОСОБА_4 від порізів дерев`яною дощечкою внаслідок конфлікту з сестрою по сьогоднішній день.
У судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 підтримала заяву про повторний перегляд вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 року за нововиявленими обставинами, просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Під час судового засідання ОСОБА_4 надала копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 06.09.2016р., копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0555179 від 23.06.2016р., копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №935 від 23.06.2016р., копію довідок ЛКК №529 та №530 від 02.12.2015р., виданих на ім`я ОСОБА_11 , та копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_11 від 22.02.2017р. Також, остання вказала, що посвідчення інвалідності у неї є безстроковим, призначеним довічно та згідно якого, вона є інвалідом третьої групи з дитинства. При цьому засуджена стверджувала, що нововиявленими обставинами по даній справі є: наявна у неї травма хребта, її інвалідність, яка була на момент оголошення вироку, але не було підтверджуючого цей факт документа, а зараз він в наявності, а також документальне підтвердження того, що мати є неадекватною людиною.
Крім того, обвинувачена заявила клопотання про проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення наявності залишків ушкоджень від порізів дерев`яною дощечкою, що нанесла її сестра ОСОБА_9 , так як раніше така експертиза судом не проводилась відносно неї у зв`язку з непрофесійністю слідчого ОСОБА_12 .
Також, у судовому засіданні ОСОБА_4 зазначила, що факт наявності нововиявлених обставин, на які вона посилається у заяві, підтверджено постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.02.2019р. у даній справі.
Прокурор у судовому засіданні проти заяви про повторний перегляд вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 року за нововиявленими обставинами заперечував, просив залишити її без задоволення, а вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 року залишити без змін, оскільки, на думку прокурора, обставини, на які засуджена ОСОБА_4 посилається у своїй заяві не є ново виявленими.
Потерпіла ОСОБА_9 в дане судове засідання не з`явилась. У судовому засіданні 14.05.2019р. потерпіла заперечувала з приводу вищевказаної заяви ОСОБА_4 , просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про повторний перегляд за нововиявленими обставинами вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014р., оскільки наведені у заяві ОСОБА_4 обставини вже були предметом неодноразово судового розгляду судами різних інстанцій при розгляді даної кримінальної справи.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріалами кримінального провадження, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви засудженої слід відмовити.
Судом установлено, що за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року та ухвалоюВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2015 року ОСОБА_4 засуджена за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт.

Частиною 2 ст. 459 КПК України передбачено, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Суд зазначає, що нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, що від нього незалежних; їх істотне значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Разом з тим, обставини на які посилається засуджена ОСОБА_4 , як на підставу повторного перегляду вироку суду не є нововиявленими обставинами в розумінні ч.2 ст. 459 КПК України.

Так, засуджена як на нововиявлені обставини посилається на неправдивість свідчень потерпілої ОСОБА_9 , показань свідків, які давали показання з чужих слів на підставі розголошених потерпілою чуток, зокрема свідчення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших осіб, неадекватність свідка ОСОБА_11 , а також на неправильність додаткового висновку експерта № 102 від 05.06.2014 року по відтворенню механізму утворення тілесних ушкоджень та протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 04.06.2014 року за участю потерпілої, в якому остання показала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень.

Однак, засуджена не надала доказів того, що в установленому законом порядку, після ухвалення судом вироку, встановлено неправдивість свідчень потерпілої або будь-якого зі свідків, висновку експерта чи будь-якого іншого доказу, а також визнання свідка ОСОБА_11 недієздатною.

Суд зазначає, що надана ОСОБА_4 до матеріалів справи виписка із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_11 від 22.02.2017р., видана Карлівським центром первинної медико-санітарної допомоги, та довідки ЛКК №529 та №530 від 02.12.2015р., згідно яких ОСОБА_11 потребує постійного стороннього догляду, не є належним доказом недієздатності свідка ОСОБА_11 .

Також, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що обставини, на які ОСОБА_4 посилається як на нововиявлені, а саме: неправдивість показань потерпілої ОСОБА_9 ; неправдивість показань свідків, в тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ; висновки додаткового висновку експерта № 102 від 05.06.2014р. та фізична неспроможність засудженої нанести зазначені в обвинувальному акті тілесні ушкодження; заява ОСОБА_4 про відмову від проходження судово-медичної експертизи з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень; нанесення потерпілою тілесних ушкоджень засудженій дерев`яною дощечкою для нарізки салатів; початкова ініціатива бійки; наявність підстав для самооборони з боку ОСОБА_4 ; характеризуючи дані особи ОСОБА_4 досліджувались судом першої інстанції, були підставою для апеляційного та касаційного оскарження вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014р. та досліджувалися судами апеляційної та касаційної інстанцій, що випливає з апеляційної скарги ОСОБА_4 , ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 11.12.2014р., касаційної скарги ОСОБА_4 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2015р.

Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 11.12.2014р., та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2015р. всім, вищезазначеним обставинам, в сукупності з іншими доказами, судами була надана правова оцінка і прийняті відповідні рішення, які набрали законної сили.

Доводи ж засудженої про те, що вона є інвалідом третьої групи з дитинства самі по собі не доводять неправильності вироку, що належить переглянути.

Крім того, суд зазначає, що дані про особу обвинуваченої були предметом дослідження під час ухвалення судом першої інстанції вироку, який засуджена просить переглянути за ново виявленими обставинами, а також під час перегляду зазначеного вироку содом апеляційної та касаційної інстанцій.

Також, суд вважає безпідставними посилання засудженої на постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.02.2019р., якою було скасовано ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 20.03.2018р. про закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 про повторний перегляд вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014р. за нововиявленими обставинами та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 22.05.2018р. про залишення без змін ухвали Машівського районного суду Полтавської області від 20.03.2018р., та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки у зазначеній постанові відсутні будь-які посилання на наявність чи відсутність нововиявлених обставин у даній справі.

За таких обставин, з огляду на викладене, суд вважає, що ті обставини, на які посилається засуджена як на підстави для повторного перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, мають фактично характер повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні, вимоги їх переоцінки щодо події вчиненого кримінального правопорушення, суперечать положенням п.1. ч.1 ст. 7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви засудженої про повторний перегляд вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 року за нововиявленими обставинами.

Щодо клопотання засудженої про призначення у даній справі судово-медичної експертизи суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14.08.2014р. за нововиявленими обставинами, клопотання ОСОБА_4 про призначення судово-медичної експертизи є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 466-467 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 про повторний перегляд вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2014 року за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про призначення судово-медичної експертизи - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1