пр. № 1-кс/759/8033/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2019 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0008467 від 05.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на майно,-
встановив:
09.12.2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0008467 від 05.12.2019 року, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль «Ауді» кузов НОМЕР_1 з номерами литовської реєстрації НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно копії страхового полісу.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що у СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008467 від 05.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Святошинського УП ГУНП в м. Києві із заявою звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра повідомила про те, що 05.12.2019 ркоу, приблизно о 12 год.30 хв., невстановлена особа, знаходячись по вул. Ф.Пушиної, 21 в м. Києві, відкрито викрала сумку з грошовими коштами у сумі 336 912 грн,, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду у великих розмірах.

Першочерговими слідчими (розшуковими) діями та оперативно- розшуковими заходами було встановлено, що особа, котра вчинила даний злочин пересувалась на автомобілі «Ауді» з номерами литовської реєстрації НОМЕР_3 . У подальшому було встановлено, що вказаний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , котрий ним і користується.

06.12.2019 року слідчим Святошинського УП ГУНП в м. Києві на підставі ч.З ст.233 КПК України враховуючи невідкладний випадок, пов`язаний із врятуванням майна та пов`язаний з переслідуванням особи, що вчинила кримінальне правопорушення, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що дану слідчу дію необхідно провести відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, та у розумні строки, беручи до уваги повноту процесуального розслідування було проведено обшук автомобіля «Ауді» з номерами литовської реєстрації НОМЕР_3 , оскільки на момент проведення вказаної слідчої дії у слідчого були підстави вважати, що особа, котра вчинила тяжкий злочин перебуває в салоні вказаного автомобіля, а також там зберігає викрадене майно.

Автомобіль «Ауді» з номерами литовської реєстрації НОМЕР_3 , зареєстровано на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно копії страхового полісу.

В ході обшуку виявлено та вилучено: в багажнику предмет схожий на пістолет та автомобіль «Ауді» кузов НОМЕР_4 з номерами литовської реєстрації НОМЕР_3 .

Слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Слідча ОСОБА_3 , яка входить до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль «Ауді» кузов НОМЕР_4 з номерами литовської реєстрації НОМЕР_3 , оскільки відсутні відомості про належність його на праві власності або користування ОСОБА_6 , оскільки в наданих до клопотання матеріалах відсутні відомості про те, що у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру якійсь кокретній особі, в тому числі і ОСОБА_6 , що є необхідною умовою арешту майна на підставі п.4 ч.2 ст.170 КК України, тобто слідчим не надано достатніх і належних доказів в обгрунтування клопотання, а тому в його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0008467 від 05.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на майно, - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1