Провадження №1-кп/127/503/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 18.04.2017 року Літинським РС УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 17.05.2019,

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2019 року, у ранковий час, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_6 спить, шляхом вільного доступу, викрав належні останньому мобільний телефон iPhone6S F1688, в корпусі сірого кольору вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4390-4391/19-21 від 26.06.2019 р. 5400грн., грошові кошти в сумі 2500 грн., сумку з паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ключі, навушники, після чого залишив приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В наслідок дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було завдано майнової шкоди на суму 7900 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: на орендованій квартирі, яку він знімав подобово, у нього на нічліг залишився потерпілий ОСОБА_6 . Зранку, поки потерплий спав, він викрав належні останньому мобільний телефон, сумочку з грошовими коштами, паспортом, ключами та навушниками. Телефон та грошові кошти залишив собі, а решту речей викинув. В подальшому мобільний телефон видав працівникам поліції. Завдану потерпілому шкоду відшкодував у повному обсязі.

Про вчинене жалкує та розкаюється, просив суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого до вчинення злочину він знав біля одного місяця. ОСОБА_4 запросив його до себе на орендовану квартиру та в той час, коли він спав, викрав його речі: мобільний телефон, грошові кошти, навушники, паспорт та ключі. Мобільний телефон йому повернуто, завдану моральну та майнову шкоду йому відшкодовано, претензій до ОСОБА_4 у нього не має, просив суд не карати ОСОБА_4 .

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.

З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілого, дослідження витягу з кримінального провадження (т.1 а.с. 35), протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.05.2019 ОСОБА_6 (т.1 а.с. 36), висновку судово-товарознавчої експертизи №4390-4391/19-21 від 26.06.2019 з актом, в якому визначена вартість її проведення (т.1 а.с. 39-44), постанови слідчого від 20.05.2019 про визнання та приєднання до провадження речового доказу (т.1 а.с.37), розписки ОСОБА_6 про отримання на відповідальне зберігання речового доказу (т.1 а.с. 38), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше несудимою (т.1 а.с. 51); на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а. с. 49, 50), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а. с. 47, 48).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та повне визнання вини, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, являється особою раніше несудимою, відшкодував завдану шкоду, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів в майбутньому слід призначити, з врахуванням майнового стану обвинуваченого, - у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави Україна процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження судово-товарознавчої експертизи, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 66-68 КК України, ст. ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349 , 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 471 гривні у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження за висновок судово-товарознавчої експертизи №4390-4391/19-21 від 26.06.2019.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон переданий на зберігання ОСОБА_6 (т.1 а.с. 38), після набрання вироком законної сили - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: