Справа № 346/2552/19
Провадження № 11-сс/4808/158/19
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) прокурора, який брав участь у розгляді клопотання слідчим суддею, прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року про відмову в обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. строком на 60 днів до 03 серпня 2019 року, із покладенням на нього відповідних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи молодий вік підозрюваного, наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, недостатню обґрунтованість стороною обвинувачення ризиків, як підстави для застосування саме тримання під вартою, прийшов до переконання, що у відповідності до положень ч.4 ст. 194 КПК до ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, подав АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки вона винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, через невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подану АС, просить задовольнити апеляційні вимоги; пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які вважають АС прокурора безпідставною, просять залишити її без задволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Коломийського міськрайонного суду перевіривши, перевіривши матеріали кримінального провадження, надані прокурором, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався, однак не в повній мірі.

Покликання прокурора в АС на те, що слідчий суддя безпідставно обрав щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК, тобто у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, канабісу.

Як вбачається з доданих до клопотання слідчим копій з матеріалів кримінального провадження, 04 червня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК (а.с.29-30).

Клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу було вручено йому 05 червня 2019 року, що підтвреджується його особистим підписом (а.с. 2).

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру». В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 176-178, 182, 183, 194 КПК і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше. Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею при застосуванні обраного запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 вказаних вимог кримінального процесуального закону хоча і дотримано, але вид запобіжного заходу обрано такий, який не зможе в повному обсязі забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам. У своєму рішенні слідчий суддя погодився із наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК. Також суддя визнав існування ризиків зазначених у ст.177 КПК. Натомість, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено, що інший більш мякий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ч.1 ст.177 КПК, та вірно врахувавши дані про особу підозрюваного, зокрема його молодий вік, наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику з місця проживання. Разом з тим, на думку колегії суддів, обираючи підозрюваному вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період і покладаючи на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 181 КПК, слідчий суддя, недостатньо врахував, що такі обмеження не зможуть забезпечити в повному обсязі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків і запобіганню ризикам, зазначеним в ухвалі. Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що для належного забезпечення підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та запобіганню зазначеним ризикам, йому необхідно встановити більш суворий режим домашнього арешту, а саме цілодобовий та покласти на нього обов`язки, які зможуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та буде відповідати цілям кримінального провадження. Також твердження прокурора під час апеляційного розгляду, про те, що стороною кримінального провадження зібрано достатньо доказів про вчинення підозрюваним ще одного епізоду збуту наркотичних засобів, і готується з цього приводу повідомлення про підозру, є безпідставним, і не може враховуватись судом, оскільки на момент розгляду клопотання слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду жодними документами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, це не підтверджується.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і недостатньо необґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

За таких обставин, АС прокурора підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 181, 194, 404, 405, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді клопотання слідчим суддею, прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 , - скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, а саме до 03 серпня 2019 року включно та заборонити йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5