Справа № 175/2225/19
Провадження № 1-кс/175/1049/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України ОСОБА_5 на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
Захисника ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України ОСОБА_5 на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України.
В обґрунтування скарги захисник зазначає, що провадженні СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000369 від 10.03.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Вказане провадження стосується нападу невідомої особи (за думкою слідства - ОСОБА_5 ) на неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою заволодіння їх майном.
Невідома особа (за думкою слідства - ОСОБА_5 ) 09.03.2019 року приблизно о 19:00, перебуваючи поблизу будинку № 1 по вул. Академіка Павлова у сел. Горького Дніпровського району, побачивши неповнолітніх потерпілих та реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном, діючи з метою власного збагачення, під приводом необхідності надання допомоги людині, провів неповнолітніх потерпілих до пустирю, розташованого поблизу будинків АДРЕСА_1 , де погрожуючи неповнолітньому ОСОБА_8 ножем, наказав потерпілим віддати йому всі коштовні речі, які є у них у наявності.
Неповнолітні потерпілі передали невідомій особі (за думкою слідства - ОСОБА_5 ) належні їм телефони Xiaomi Redmi 6-А (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), Lenovo А6020а46 (ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ) та Nokia 6120 classic (ІМЕІ невідомий).
29.03.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2019 року по справі № 175/1191/19 було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18:00 години 08.06.2019 року включно, без права внесення застави.
22.04.2019 року колегія суддів Дніпровського апеляційного суду у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 скасувала вищевказану ухвалу слідчого судді, водночас ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28.05.2019 року.
Вважаємо, що станом на теперішній час відпали усі докази, що стали підставою для пред`явлення підозри ОСОБА_5 , а відтак повідомлення про підозру від 29.03.2019 року підлягає скасуванню слідчим суддею в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 та ч. 2 ст. 307 КПК України.
25.04.2019 року були проведені протоколи одночасного допиту осіб за участю ОСОБА_5 та неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_13 (саме ці потерпілі краще всіх бачили нападника, оскільки стояли до нього обличчям, поки нападник тримав потерпілого ОСОБА_8 спиною до себе).»
Під час проведення вказаних слідчих дій ОСОБА_14 пояснив, що раніше не бачив ОСОБА_5 та не знає його.
ОСОБА_5 також повідомив, що неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 раніше не бачив та не знає.
Водночас, неповнолітній потерпілий ОСОБА_13 також пояснив, що раніше не бачив ОСОБА_5 та від нападника він відрізняється обличчям (у нападника більш кругле обличчя), зростом (нападник був нижчий) та голосом. Також повідомив, що ймовірно, під час впізнання за фотознімками вирішальною ознакою стала кепка, яка була одягнена на ОСОБА_5 на фотографії, що пред`являлась для впізнання.
ОСОБА_5 у свою чергу також повідомив, що неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 раніше не бачив та не знає.
Отже, вищевказаними показами неповнолітніх ОСОБА_15 та ОСОБА_13 було повністю спростовано твердження сторони обвинувачення щодо скоєння вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 .
25.05.2019 року сторона обвинувачення спромоглася провести третій одночасний допит з останнім неповнолітнім потерпілим ОСОБА_8 , який також повністю заперечив причетність ОСОБА_5 до розбійного нападу на них, повідомивши, що вперше його бачить, що ОСОБА_5 не схожий на особу під № 2 у протоколі впізнання за фотознімками (на фото у особи більш кругле обличчя, темніші та більші брови) і відрізняється від нападника зростом, формою обличчя, щоками, бровами та іншим голосом.
Тобто, станом на 25.05.2019 року, усі три неповнолітні потерпілі ( ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 ) підтвердили, що ОСОБА_5 не скоював кримінального правопорушення відносно них та не причетний до даного кримінального провадження.
Однак, всупереч цього, сторона обвинувачення досі не прийняла мір для скасування повідомлення про підозру.
Що ж стосується зазначеної слідчим необхідності проведення додаткових слідчий дій, то як зазначалося вище, ще 17.04.2019 року слідчому, який здійснює досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження подавалося клопотання, кожен пункт прохальної частини якого був відхилений слідчим та залишений без задоволення постановою від 23.04.2019 року.
Тобто, своє ставлення щодо порушених ще 17.04.2019 року у клопотанні захисту питань (зазначених вище) слідчий висловив свою думку ще 23.04.2018 року, тобто більше 1 місяця назад.
Протягом цього ж місяця жодних необхідних слідчих дій не проводилося, а лише за 4 дні до закінчення строків досудового розслідування чомусь виникла необхідність у проведенні тих дій, які раніше (до того, як неповнолітні потерпілі не впізнали у ОСОБА_5 особу, що здійснила на них напад) слідство вважало недоцільним.
Вищевказане свідчить про здійснення досудового розслідування виключно в обвинувальному напрямку, грубо порушує принципи законності, рівності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності та змагальності сторін.
Вищевказані, нелогічні та непослідовні дії та рішення сторони обвинувачення можуть призвести до того, що справжній злочинець, який наразі не встановлений та не затриманий, перебуватиме на свободі та продовжить вчиняти кримінальні правопорушення.
Слід також зауважити, що жодної відповіді на подані заперечення досі не надано.
Так само, незважаючи на чисельні вимоги та заяви, постанови, прийнятої за результатами розгляду клопотання про продовження строків, стороні захисту також не надано.
Вищевказане свідчило, що станом на 16:08 годину 30.05.2019 року клопотання слідчого по суті розглянуте не було.
За змістом ч. 5 ст. 295 КПК України рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування або про відмову у такому продовженні приймається у формі постанови.
Оскільки продовження строків у діючому КПК України жодним чином не пов`язане з внесенням яких-небудь відомостей про це до ЄРДР, а фактично постанови про продовження строку досудового розслідування не було ні в сторони захисту, ні у сторони обвинувачення, це свідчило про її фактичну відсутність, внаслідок чого строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000369 від 10.03.2019 року став таким, що закінчився.
Що ж стосується зазначеної слідчим необхідності проведення додаткових слідчий дій, то як зазначалося вище, ще 17.04.2019 року слідчому, який здійснює досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження подавалося клопотання, кожен пункт прохальної частини якого був відхилений слідчим та залишений без задоволення постановою від 23.04.2019 року.
Тобто, своє ставлення щодо порушених ще 17.04.2019 року у клопотанні захисту питань (зазначених вище) слідчий висловив свою думку ще 23.04.2018 року, тобто більше 1 місяця назад.
Протягом цього ж місяця жодних необхідних слідчих дій не проводилося, а лише за 4 дні до закінчення строків досудового розслідування чомусь виникла необхідність у проведенні тих дій, які раніше (до того, як неповнолітні потерпілі не впізнали у ОСОБА_5 особу, що здійснила на них напад) слідство вважало недоцільним.
Вищевказане свідчить про здійснення досудового розслідування виключно в обвинувальному напрямку, грубо порушує принципи законності, рівності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності та змагальності сторін.
Вищевказані, нелогічні та непослідовні дії та рішення сторони обвинувачення можуть призвести до того, що справжній злочинець, який наразі не встановлений та не затриманий, перебуватиме на свободі та продовжить вчиняти кримінальні правопорушення.
Слід також зауважити, що жодної відповіді на подані заперечення досі не надано.
Так само, незважаючи на чисельні вимоги та заяви, постанови, прийнятої за результатами розгляду клопотання про продовження строків, стороні захисту також не надано.
Вищевказане свідчило, що станом на 16:08 годину 30.05.2019 року клопотання слідчого по суті розглянуте не було.
За змістом ч. 5 ст. 295 КПК України рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування або про відмову у такому продовженні приймається у формі постанови.
Оскільки продовження строків у діючому КПК України жодним чином не пов`язане з внесенням яких-небудь відомостей про це до ЄРДР, а фактично постанови про продовження строку досудового розслідування не було ні в сторони захисту, ні у сторони обвинувачення, це свідчило про її фактичну відсутність, внаслідок чого строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000369 від 10.03.2019 року став таким, що закінчився.
Про сплив строку досудового розслідування ввечері 30.05.2019 року було подане відповідне повідомлення до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3.
Сукупність вищевикладених обставин, зокрема показів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , показів ОСОБА_5 , показів неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 під час одночасних допитів 25.04.2019 року та 25.05.2019 року (тобто після проведення впізнання за фотознімками 13-14 березня 2019), а також того, що всі інші перелічені слідчим у клопотанні докази (первинні протоколи допиту неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , слідчі експерименти за їхньою ж участю) датовані 13-14 березня 2019 року та наразі повністю спростовані, беззаперечно свідчить про те, що на теперішній час відсутні будь-які підстави вважати, що ОСОБА_5 причетний до події кримінального правопорушення по кримінальному провадженні № 0000369, внесеному до ЄРДР 10.03.2019 року, а тому повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, від 29.03.2019 року підлягає скасуванню слідчим суддею в порядку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, від 29.03.2019 року, по кримінальному провадженні № 0000369, внесеному до ЄРДР 10.03.2019 року.
Зобов`язати уповноваженого прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № З невідкладно внести до ЄРДР відомості про скасування в порядку ч. 2 ст. 307 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, від 29.03.2019 року.
В судовому засіданні захисник скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній та проси задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В засіданні встановлено, що Дніпровським РВП ДВП ГУНП в дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000369 від 10.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
29 березня 2019 року слідчим СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 у кримінальному провадженні № 0000369 від 10.03.2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершене.
Частиною 1 ст. 24 КПК України, передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому ст.. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно приписів ч.1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру має містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім.»я по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Системний аналіз положень ст..ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру, слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.
Вирішуючи питання про наявність достатніх доказів для підозри особи, слідчий суддя повинен враховувати положення, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін..), про те, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`активного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.
Оскарження повідомлення про підозру відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України пов`язане не з порушенням процесуальних норм, а з обґрунтованістю підозри. Підозра сама по собі є мінімальним стандартом в аспекті доказування. З точки зору ЄСПЛ, тут достатньо мінімальних ознак, які «переконають стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення».
Водночас, коли проходить певний строк і проводиться досудове розслідування, зокрема слідчі дії , рівень обґрунтованості підозри повинен зростати.
В даному випадку, стороною обвинувачення не представлено суду даних про те, що в період досудового розслідування було проведено певні слідчі дії та здобуто докази, які б свідчили про те, що підозра є обґрунтованою.
Напроти, з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, вбачається, що допитані неповнолітні потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 які під час одночасних допитів за участю ОСОБА_5 проведених 25.04.2019 року, 25.05.2019 року вказали, що раніше не бачили ОСОБА_5 та, що ОСОБА_5 не схожий на особу під №2 у протоколі впізнання за фотознімками, на яку він вказував і взагалі відрізняється від особи нападника зростом, формою обличчя, голосом, отже пояснення потерпілих не підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Відтак, обставини кримінального правопорушення та здобуті досудовим розслідуванням докази свідчать про очевидну необґрунтованість підозри.
Враховуючи наведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що здійснення повідомлення про підозру від 29 березня 2019 року ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України є передчасним, а відповідна підозра є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307,376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України ОСОБА_5 на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України задовольнити.
Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, від 29.03.2019 року, по кримінальному провадженні № 0000369, внесеному до ЄРДР 10.03.2019 року.
Зобов`язати уповноваженого прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 невідкладно внести до ЄРДР відомості про скасування в порядку ч. 2 ст. 307 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, від 29.03.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1