Справа № 214/6701/19
1-кс/214/1935/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року, слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04.09.2014 року по кримінальному провадженню № 0003491 від 13.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 289 КК України про арешт майна, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
04 вересня 2019 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про арешт майна.
Відповідно до клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ставиться питання про накладення арешту на транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, білого кольору, 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на громадянина ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , разом з усіма вузлами, агрегатами та комплектуючими на вказаний транспортний засіб, та визначити його місце зберігання територія Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 до вказаного автомобіля із подальшою забороною користування, відчуження та розпорядження вищевказаним майном та речами.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує наступним.

Невідомі особи 30.08.2014 року, приблизно о 10.20, в смт. Лозівський Слов`яносербського району Луганської області, з застосуванням насильства відносно ОСОБА_6 , яке є небезпечним для життя та здоров`я, заволоділи автомобілем "Фольксваген Транспортер", д/н НОМЕР_1 , завдавши йому майнового збитку на суму 89 268 грн.

Вказані відомості, на підставі ст. 214 КПК України 13.09.2014 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003491, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

У зв`язку із вказаним вище, керуючись нормами КПК України щодо досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам будуть відігравати велике значення під час проведення подальшого досудового розслідування, у органів слідства та прокуратури виникла потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, такого як арешт майна.

Враховуючи вищевказане, вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на транспортний засібVOLKSWAGEN TRANSPORTER, білого кольору, 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на громадянина ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , забезпечити схоронність вказаного майна, не допустити його знищення, розтрату, приховування, перетворення, пересування, зникнення або ж відчуження третім особам не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про дату та час розгляду клопотання. При цьому слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 надали до суду заяви в яких просили розглянути клопотання без її участі та задовольнити його в повному обсязі.

ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, що за змістом ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Так, в судовому засіданні встановлено, що 13.09.2014 року слідчим були внесені дані до ЄРДР за № 0003491 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.289 КК України (а.с. 4).

Відповідно до зазначеного витягу, невідомі особи 30.08.2014 року, приблизно о 10.20, в смт. Лозівський Слов`яносербського району Луганської області, з застосуванням насильства відносно ОСОБА_6 , яке є небезпечним для життя та здоров`я, заволоділи автомобілем "Фольксваген Транспортер", д/н НОМЕР_1 , завдавши йому майнового збитку на суму 89 268 грн.

За вимогами ст.12 КК України, злочин передбачений ч.3 ст.289 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Разом з тим, долучені до клопотання слідчого матеріали не містять даних щодо продовження строку досудового розслідування у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України. Зазначене вище ставить під сумнів факт звернення слідчого з клопотанням про арешт майна в межах строків досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи наведені вимоги Закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване лише формально. При цьому з клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням з вересня 2014 року місцезнаходження автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, білого кольору, 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не встановлено, жодних доказів того, що слідчим вжиті необхідні заходи з метою встановлення майна, на яке необхідно накласти арешт долучені до клопотання матеріали не містять.
Суд також звертає увагу на вимоги ч.11 ст.170 КПК України, якими регламентовано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Разом з тим, документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання жодним чином не підтверджують наявність будь-якої з наведених вище обставин, враховуючи, що датою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України є 30 серпня 2014 року, жодній особі не повідомлено про підозру у його вчиненні, а місцезнаходження транспортного засобу, на який слідчий просить накласти арешт невідоме. При цьому, до клопотання не долучено жодного, належним чином оформленого, доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів, крім копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, довідки про розшук ТЗ та НЗ а тому в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04.09.2019 року по кримінальному провадженню № 0003491 від 13.09.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 289 КК України про арешт майна, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1