Справа № 160/294/19
Провадження № 1-кп/160/28/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року смт.Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Локачах кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, несудимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

29 листопада 2018 року орієнтовно о 20 год. 00 хв. водій ОСОБА_6 , всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, перевищуючи максимальну швидкість руху в населеному пункті, керуючи технічно справним автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер Республіки Німеччина НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», за поворотом на смт. Локачі по вул. Луцькій у с. Війниця Локачинського району, із м. Луцька в напрямку до м. Володимир-Волинський, був неуважний під час руху автомобіля та не стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку з чим завчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху - пішохода ОСОБА_7 , який перебував на проїзній частині дороги, у зв`язку з чим допустив наїзд на останнього.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 100/ВЕ від 19.01.2019 ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: синці та садна обличчя, синець правого стегна, рани обличчя, крововиливи в м`які тканини голови та корені легень, розтрощення кісток черепу з пошкодженням головного мозку.

Смерть гр. ОСОБА_7 наступила внаслідок тупої травми голови, з розтрощенням кісток черепа та пошкодженням мозку.

Стосовної живої особи виявлені на тілі трупа тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху України (зі змінами і доповненнями), зокрема, п.п. 2.3.б), 12.3., 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; п. 12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4. - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.; п. 12.9. - водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену, зокрема, в п.12.4.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що дійсно за вказаних обставин місця та часу він керував автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер Республіки Німеччина НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» у с. Війниця Локачинського району, перевищуючи допустиму швидкість руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перебував на проїзній частині дороги. Зазначив, що не бачив пішохода, подія відбулася у темну пору доби. Він пропонував сину ОСОБА_7 - ОСОБА_5 відшкодувати завдану майнову шкоду, однак останній відмовився отримувати кошти. Просив не позбавляти його волі.

Потерпілий пояснив, що не був очевидцем ДТП, однак, був присутній на проведенні відтворення обстановки та обставин події, де було встановлено, що обвинувачений міг запобігти ДТП в разі дотримання Правил дорожнього руху. Зазначив, що ОСОБА_6 просив вибачення у нього, пропонував відшкодувати кошти, витрачені на поховання батька, однак, він відмовився отримувати вказані кошти. Майнова та моральна шкода обвинуваченим не відшкодовувалась. Вирішення питання щодо міри покарання ОСОБА_6 поклав на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження із застосуванням правил частини 3 статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, його дії вірно кваліфіковані і він повинен нести відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд згідно із ст.65 КК України призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини його вчинення та наслідки від його вчинення - смерть особи, дані про особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що підтверджується визнанням ним своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом також враховується, що обвинувачений шкоду потерпілому не відшкодував, лише пропонував йому надати кошти на поховання ОСОБА_7 , позицію потерпілого, який вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченого поклав на розсуд суду.

Разом з тим, обвинувачений раніше не судимий (а.к.п.81), на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п.87, 88), за місцем проживання характеризується посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), що підтверджується характеристикою Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області (а.к.п.86), одружений (а.к.п.84), має на утриманні одну малолітню дитину (а.к.п.85), має зареєстроване постійне місце проживання (а.к.п.89), вчинив неумисний злочин, а тому суд дійшов висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, але із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням максимального іспитового строку - три роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Окрім того, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 286 КК України. При цьому судом взято до уваги, що обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а саме: за ст. 124, ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП (а.к.п.92-94), тяжкість вчиненого ним злочину, те, що внаслідок допущених ним грубих порушень Правил дорожнього руху настала смерть потерпілого, а також те, що в ході судового розгляду не надано будь-яких доказів того, що обвинувачений використовує транспортний засіб для утримання сім`ї і він фактично є основним джерелом доходу.

Таке покарання ОСОБА_6 суд вважає таким, що відповідає ст.ст. 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 ухвалою суду від 27.06.2019 року, до набрання вироком законної сили необхідно залишити попередній - особисте зобов`язання.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні за проведення інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу в розмірі 2288 грн. та інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП в розмірі 2288 грн., всього на загальну суму 4576 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 03.12.2018 року був накладений арешт на автомобіль марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Оскільки санкція ч.2 ст. 286 КК України не передбачає конфіскації майна, також не застосовується спеціальна конфіскація майна, цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено, на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, тому суд дійшов висновку про скасування арешту, накладеного на автомобіль, належний ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 100, ч.2 ст. 124, ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно із ч.1, 3 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити попередній - особисте зобов`язання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 03.12.2018 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000539 від 30.11.2018 року, а саме: на автомобіль марки «Volkswagen», р.н. Республіки Німеччина НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- черевик, що поміщений в експертний пакет №4459700, та уламки ліхтаря, поміщені в експертний пакет №4396808, що знаходяться в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП у Волинській області - знищити;

- автомобіль марки «Volkswagen», р.н. Республіки Німеччина НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , що знаходиться на території Локачинського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області, що за адресою: смт. Локачі, вул. Миру,1, - повернути ОСОБА_8

Cтягнути з ОСОБА_6 в користь держави cудові витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу в розмірі 2288 грн. та інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП в розмірі 2288 грн., всього на загальну суму 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1