Справа № 304/1825/18
УХВАЛА

18 жовтня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

з участю захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №304/1825/18, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 27.02.2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.3 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №304/1825/18, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 27.02.2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.3 ст.307 КК України.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки, обраний ухвалою колегії суддів Перечинського районного суду Закарпатської області від 12.08.2019 року обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту закінчився 11 жовтня 2019 року. Однак, ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися. А тому, просила обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили проти обрання запобіжного заходу.

Окрім того, захисник ОСОБА_7 заявив клопотання, в якому просив визнати недопустимим та неналежним доказом висновок експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №295 від 19.10.2018 року, складеного за наслідками дослідження експертним шляхлом речей вилучених під час обшуку автомобіля «Шкода Супер Б», р.н.з. НОМЕР_1 та під час обшуку оформленого протоколом від 04.10.2018 року.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та з метою уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно вимог ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Оскільки, захисником обвинуваченого ОСОБА_7 не було жодним чином доведено очевидної недопустимості висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №295 від 19.10.2018 року, складеного за наслідками дослідження експертним шляхом речей вилучених під час обшуку автомобіля «Шкода Супер Б», р.н.з. НОМЕР_1 та під час обшуку оформленого протоколом від 04.10.2018 року, що дає підстави для визнання недопустимості доказів під час судового розгляду, суд приходить до переконання, що зазначеним стороною захисту доказам, згідно вимог ч.1 ст.89 КПК України, буде вирішено питання стосовно їх допустимості під час оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки є передчасними і виходять за межі вирішення судом питань щодо запобіжного заходу, оскільки потребують надання правової оцінки сукупності доказів на більш пізній стадії процесу під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України., а саме запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд враховує, що стороною захисту не надано будь яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 , можливість, або продовження злочинної діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, можливості впливати на свідків у даному кримінальному провадженні взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що менш тяжкий запобіжний захід, ніж домашній арешт, здатний йому запобігти, а тому підстав для відмови в обранні запобіжного заходу суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 триває, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, один з яких який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацієюмайна. Обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще недопитані з метою схилити їх до зміни показань, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність, пов`язану з обігом наркотичних засобів, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без застосуванням електронного засобу контролю та забороною залишати місце постійного проживання у нічний час доби на період з 22год. 00хв. до 06год. 00хв. наступного дня.

Керуючись ст.ст. 176-178, 369-372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворочево Перечинького району, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосуванням електронних заходів контролю, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу із 22год. 00хв. по 06год. 00хв. наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати до суду/прокурора на першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

?не залишати адресу свого проживання без відповідного дозволу суду/прокурора.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області та процесуальному прокурору прокуратури Закарпатській області ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 16 грудня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3