ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1878/19 Справа № 204/2878/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2019 року про відмову у задоволенні заяви засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юр`ївка Царичанського району Дніпропетровської області,

про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви суд першої інстанції зазначив, що вбачає неузгодженість між позитивною характеристикою засудженого ОСОБА_7 від 22 травня 2019 року, яку підтвердив представник установи в судовому засіданні, та витягами з протоколів засідання комісії ДУВП № 4, згідно яких останній не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення. Також суд першої інстанції зазначив, що сам засуджений в судовому засіданні повідомив, що він не бере участь в навчанні та виховних заходах, засудженому було винесено сувору догану від 16 жовтня 2018 року за виявлення останнього в стані алкогольного сп`яніння, в той час, як він був обізнаним про порядок та умови відбування покарання та про сувору заборону на вживання алкогольних напоїв, за 2018 рік засуджений ОСОБА_7 не мав жодного заохочення, а отримав заохочення лише 11 квітня 2019 року, що не може свідчити про його сумлінну поведінку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення. Свою апеляційну скаргу засуджений жодним чином не обгрунтовує.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду першої інстанції про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Початок строку 13 січня 2017 року, кінець строку 13 лютого 2020 року.

Згідно наданої адміністрацією установи довідки про заохочення і стягнення засуджений ОСОБА_7 має стягнення: 16 жовтня 2018 року догану, яка погашена достроково, шляхом надання заохочення 11 квітня 2019 року, та 2заохочення: 30 жовтня 2017 року та 11 квітня 2019 року.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13 січня 2017 року, з 31 березня 2017 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги Державної установи Дніпропетровська установа виконання покарань (№ 4), за період відбування покарання характеризується добре, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, за порушення вимог режиму відбування покарання мав дисциплінарне стягнення, яке погашене та зняте у встановленому законом порядку, але згодом усвідомив свою протиправну поведінку та став на шлях виправлення, за зразкову поведену та зразкове ставлення до праці має заохочення, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації, працевлаштований робітником харчоблоку установи, до праці ставиться сумлінно, виявляє корисну ініціативу, дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушення вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії, додержується трудової дисципліни, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова освіта», до виховних заходів відноситься відповідально, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних дзвінків та побачень, отримує від них посилки та передачі, зв`язки з рідними міцні, цінує, за складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований, на профілактичних обліках не перебуває, у відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки, до малих неформальних груп не належить, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, стан здоров`я задовільний, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається.

Відповідно до витягу з протоколу №15 від 15 серпня 2018 року та витягу з протоколу № 3 від 23 лютого 2019 року засіданням комісії Державної установи Дніпропетровська установа виконання покарань (№ 4) ОСОБА_7 було відмовлено в направленні до суду матеріалів на предмет застосування до нього ст. 82 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення.

Також, матеріали особової справи ОСОБА_7 містять витяг з протоколу № 3 засідання комісії Державної установи Дніпропетровська установа виконання покарань (№ 4) від 23 лютого 2019 року, згідно якого ОСОБА_7 було відмовлено в направленні до суду матеріалів на предмет застосування до нього ст. 81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення.

Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін, до того ж вбачається неузгодженість між позитивною характеристикою засудженого ОСОБА_7 від 22 травня 2019 року та наведеними вище документами, згідно яких останній не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення.
Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
З огляду на вищевикладене суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення, так як наявні обставини не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та відсутні підстави для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4