печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000293 відносно

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 . Зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2019 року у справі № 757/20844/19-к у кримінальному провадженні № 0000293 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 960 500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. та покладено на останнього процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. В подальшому 27.06.2019 р. старший слідчий в ОВС ГСУ НП України майор поліції ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу, яким просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 04 липня 2019 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 постановлено ухвалу у справі № 757/33314/19, якою відмовлено стороні обвинувачення у задоволені клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 17 липня 2019 року відбувся розгляд апеляційної скарги сторони обвинувачення поданої на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2019 р. по справі №757/20844/19, в цей же день судом було постановлено ухвалу якою відмовлено стороні обвинувачення у їх вимогах про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та залишено ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2019 р. по справі №757/20844/19 в силі.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що застава у розмірі 960 500 грн. є завідомо непомірною для ОСОБА_4 , так-як дана сума є не посильною для його сім`ї. З метою виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_4 продав власний автомобіль про, що свідчить договір купівлі продажу 8045/2019/1507646 транспортного засобу від 08.06.2019 р., однак не зважаючи на всі намагання та спроби зібрати суму вказану в ухвалі слідчого судді ОСОБА_4 не зміг зібрати визначену суму. Про вказані обставини ОСОБА_4 повідомив ГСУ НП України та ГПУ листами від 14.06.2019 р. до вказаних установ щодо непомірності розміру застави визначеної для ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 весь час дії ухвали Печерського районного суду м.Києва від 29.05.2019 р. в повному обсязі виконував всі покладені на нього обов`язки, а саме: з`являвся на всі виклики правоохоронних органів про що свідчать повістки про виклик до органів досудового розслідування ОСОБА_4 від 23.04.2019 р. (з відмітками про прибуття), а також при виїзді за межі міста Києва за виниклих сімейних обставин (смерть тестя) останній отримував дозволи від правоохоронних органів, про що свідчать заяви про виїзд за межі м. Києва від 03.06.2019 р. та 26.06.2019 р.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_4 не в змозі виконати покладений на нього запобіжний захід у вигляді застави, а саме внести необхідну заставу визначену ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/20844/19, в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 960 500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., яка є непомірною для ОСОБА_4 , захисник просить змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав в ньому зазначених.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання. Вказав, що підстав для зміни запобіжного заходу немає.

Заслухавши пояснення захисника, підозрюваного, думку прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2019 року у справі № 757/20844/19-к у кримінальному провадженні № 0000293 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 960 500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. та покладено на останнього процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В подальшому 27.06.2019 р. старший слідчий в ОВС ГСУ НП України майор поліції ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу, яким просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 04 липня 2019 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 постановлено ухвалу у справі № 757/33314/19, якою відмовлено стороні обвинувачення у задоволені клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4

17 липня 2019 року відбувся розгляд апеляційної скарги сторони обвинувачення поданої на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2019 р. по справі №757/20844/19, в цей же день судом було постановлено ухвалу якою відмовлено стороні обвинувачення у їх вимогах про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та залишено ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2019 р. по справі №757/20844/19 в силі.

Разом з цим, сторона захисту в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, посилається на те, що застава у розмірі 960 500 грн. є завідомо непомірною для ОСОБА_4 , так-як дана сума є не посильною для його сім`ї. З метою виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_4 продав власний автомобіль про, що свідчить договір купівлі продажу 8045/2019/1507646 транспортного засобу від 08.06.2019 р., однак не зважаючи на всі намагання та спроби зібрати суму вказану в ухвалі слідчого судді ОСОБА_4 не зміг зібрати визначену суму. Про вказані обставини ОСОБА_4 повідомив ГСУ НП України та ГПУ листами від 14.06.2019 р. до вказаних установ щодо непомірності розміру застави визначеної для ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 весь час дії ухвали Печерського районного суду м.Києва від 29.05.2019 р. в повному обсязі виконував всі покладені на нього обов`язки, а саме: з`являвся на всі виклики правоохоронних органів про що свідчать повістки про виклик до органів досудового розслідування ОСОБА_4 від 23.04.2019 р. (з відмітками про прибуття), а також при виїзді за межі міста Києва за виниклих сімейних обставин (смерть тестя) останній отримував дозволи від правоохоронних органів, про що свідчать заяви про виїзд за межі м. Києва від 03.06.2019 р. та 26.06.2019 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Зазначене клопотання розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 1ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 178 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Положення статті 182 КПК України передбачено, що застава, як вид запобіжного заходу, полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні ЄСПЛ «Ноймейстер проти Австрії», «прагнення визначити суму гарантій (застави), яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 підпункту 3 Європейської конвенції з прав людини. Застава призначена забезпечити лише присутність обвинуваченого на судовому розгляді, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума повинна визначатися його особистістю, добробутом, відносинами з особою, що надають гарантію, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави чи позову до гарантів у випадку неявки в судове засідання буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в нього якесь бажання ухилятись».

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 5 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Стосовно питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 р.).

Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальному відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В своєму рішенні "Мамедова проти Росії" Європейський суд з прав людини чітко зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім. Обмеження прав і свобод не можна оцінювати із винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Разом з цим, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею враховується тяжкість покарання за інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, яке загрожує останньому у разі доведеності його вини, данні про його особу, його вік, матеріальний та сімейний стан, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В зв`язку з наведеним, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, що становить 960 500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., наразі не відповідає меті застосування запобіжних заходів на стадії досудового розслідування, порушує основоположні права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , є занадто суворим та не явно не помірним для останнього та не виправдовує себе як стримуючий засіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що незадовільний матеріальний стан ОСОБА_4 підтверджується документами, долученими до клопотання.

Слідчий суддя також враховує, що даних про те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, ухилявся чи ухиляється від процесуальних обов`язків, визначених Законом, які виникли в нього в силу здійснення його кримінального переслідування, стороною обвинувачення не надано. Окрім того, стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пп.1 і 2 ч. 1ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 цієї статті.

Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, пріоритети, визначені ст. 3 та 28 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, слідчий суддя вважає за можливе, з метою запобігання іншим ризикам, у даному конкретному випадку змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, що слугуватиме відповідною гарантією прокурору, слідчому та суду щодо його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи всі викладені вище обставини в їх сукупності, наявні підстави для зміни запобіжного заходу та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293;

- повідомляти слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000293 про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та підозрюваним ОСОБА_8 у провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 176, 177, 178, 183, 193, 201, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000293 відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити з 21 серпня 2019 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання, строком до 21 жовтня 2019 року включно, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000293;

- повідомляти слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000293 про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та підозрюваним ОСОБА_8 у провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали по 21 жовтня 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні № 0000293.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1