Справа № 137/180/19
Провадження №11-кп/801/960/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження №0000002 від 03.01.2019 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.06.2019, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кусиківці Літинського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента 3 курсу ДПТНЗ «Хмільницький аграрний центр професійно-технічної освіти», непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.06.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.
Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.06.2018, призначено остаточне покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.
Початок строку відбування покарання постановлено відраховувати з моменту вступу вироку в законну силу.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не обрано.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом визнано доведеним, що 31.12.2018 о 05:00 год. неповнолітній ОСОБА_9 маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, прийшов на територію ферми, яка розташована за межами с. Дяківці Літинського району Вінницької області та належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом пошкодження навісного замка проник в середину підсобного приміщення. У подальшому, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, неповнолітній ОСОБА_9 діючи умисно, таємно, повторно вчинив крадіжку двох поросят породи українська біла (степова) віком два місяці та вагою по 10 кг, вартість яких відповідно до висновку експерта № 330/19-21 від 16.01.2019 становить 2080 грн. Після цього, неповнолітній ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчинення протиправних дій неповнолітнім ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2080 грн.
Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи висновків суду щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та призначеного покарання, вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_9 є незаконним в частині визначення початку строку відбування покарання та підлягає зміні через істотне порушення кримінального процесуального закону на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ст. 412 КПК України. Також прокурор зазначає, що судом не вірно вказана стаття, яка передбачає обставини, що обтяжують покарання.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника, який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, викладених у вироку, ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.
При цьому є доречними доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі, про допущені судом порушення кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема: початок строку відбування покарання.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_11 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці, яке належить відбувати реально. Запобіжний захід у виді тримання під вартою у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_11 не обирався. А тому, у даному випадку початок строку відбування покарання має рахуватись з моменту затримання ОСОБА_11 на виконання даного вироку.
Суд першої інстанції в порушення вказаних вимог закону не вірно визначив початок строку відбування покарання ОСОБА_11 , з моменту вступу вироку в законну силу, адже фактично вирок почне виконуватись лише після затримання обвинуваченого.
З огляду на наведене, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ст. 412 КПК України є підставою для зміни вироку.
Окрім того, в мотивувальній частині вироку суд помилково зазначив статтю 66 КК України, а не статтю 67 КК України, як таку, що визначає обставини, які обтяжують покарання.
Апеляційний суд вважає, що це є механічна помилка, а тому в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.06.2019 щодо ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
В резолютивній частині вироку вказати, що початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його затримання на виконання вироку.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом

Суддя