Справа №212/930/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження за № 0003318 від 04 грудня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимого, останній раз: 17 листопада 2014 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 09 квітня 2018 року по відбуттю строку покарання, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

за участі сторін кримінального провадженні прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3 захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 повторно 03 грудня 2018 року близько 17 годин 00 хвилин знаходячись біля будинку № 58, що розташований по вулиці Ватутіна, в Покровському районі, міста Кривого Рогу, побачив раніше йому знайомого ОСОБА_6 .. В цей час у ОСОБА_3 виник намір на відкрите викрадення чужого майна.

Після чого ОСОБА_3 реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_6 та діючи на досягнення злочинного результату, скориставшись відсутністю свідків, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в штовханні двома руками, відкрито викрав мобільний телефон «Nomi Note X 16030», чорного кольору, імеі 1 НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 , який випав з правої кишені штанів ОСОБА_6 вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 569 від 06 грудня 2018 року складає 2738 гривень 21 копійка, в середині якого знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2738 гривень 21 копійка.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він 03 грудня 2018 року близько 17 годин 00 хвилин знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , підійшов до раніше знайомого йому ОСОБА_6 , який заборгував йому кошти та штовхнув його руками, після чого викрав мобільний телефон, який випав з кишені штанів ОСОБА_6 в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчиненого умисно, особу винного, який є раніше судимим, на обліку у лікаря нарколога не перебував, та не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності, не працює, згідно характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставиною що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Суд також приймає до уваги, що шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. Крім цього суд бере до уваги досудову доповідь, складену відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ..

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, та, беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, сторк якого закінчився 24.03.2019 року.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: сім карту мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та мобільний телефон «Nomi Note X 16030», чорного кольору, імеі 1 НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1