Справа №639/4409/19
Провадження №1-кп/639/444/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 29.05.2019 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарське Володарського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24.06.1999 року Василівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 143, ст. 42 КК України (1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 25.12.2004 року звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26) за відбуттям строку покарання;

- 21.08.2008 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений 19.10.2012 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 7 днів;

- 16.05.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців, 05.11.2014 року звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26) за відбуттям строку покарання;

- 19.11.2018 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини із корисливих мотивів, останній раз 19.11.2018 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків не зробив та, маючи не зняту і непогашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 29.05.2019 року приблизно о 00 годині 30 хвилин знаходився неподалік від домоволодіння АДРЕСА_3 , де помітив мобільний телефон у малознайомого йому ОСОБА_5 , з яким вони разом йшли по вказаній вулиці.

Саме в той час у нього виник злочинний умисел на відкрите заволодіння поміченим мобільним телефоном, належним ОСОБА_5 , поєднане з насильство, що не могло стати небезпечним для здоров`я останнього.

Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, спочатку наблизився до ОСОБА_5 , а потім, усвідомлюючи протиправний характер задуманого ним діяння, використовуючи темний час доби та фактор несподіванки, застосовуючи фізичне насилля, спочатку зненацька наніс один удар кулаком в щелепу потерпілого. Від отриманого удару ОСОБА_5 , відчувши фізичний біль, втратив рівновагу та упав на землю.

Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, за відсутності спротиву з боку ОСОБА_5 , маючи намір довести задуманий ним злочин до кінця, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном «Хіаоmі Redmi 5 PLUS» та грошовою купюрою в сумі 20 грн., витягнувши їх відповідно з правого та лівого карманів штанів потерпілого.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь мобільний телефон та грошові кошти ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4004 грн. 60 коп., з яких 20 грн. грошові кошти, а вартість майна становить 3984 грн. 60 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №13627 від 26.06.2019 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину, надав показання щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 29.05.2019 року у нічний час доби він зустрів на вулиці раніше йому незнайомого молодого хлопця, із яким вони придбали та почали розпивати алкогольні напої. Через деякий час вони вдвох проходили по вулиці, далі він вирішив викрасти у цього незнайомого хлопця мобільний телефон. Для цього він застосовуючи фізичне насилля, зненацька наніс один удар кулаком в щелепу потерпілого. Від отриманого удару потерпілий присів на землю, при цьому свідомість він не втрачав. Надалі ОСОБА_4 відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном «Хіаоmі Redmi» та грошовими коштами у сумі 20 грн., витягнувши їх відповідно з карманів штанів потерпілого. Після цього він з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів щодо речових доказів та процесуальних витрат по кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щосвоїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з березня 2007 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», тяжких (хронічних) захворювань чи інвалідності не має, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований (к/п а.с. 45 - 64).

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Згідно ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Крім цього, оскільки за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, а інкримінований злочин він скоїв у період іспитового строку, тому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд остаточно призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.
До набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 30.05.2019 року (к/п а.с. 76-78).

Арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.05.2019 року по справі №639/3659/19 скасувати після набрання вироком законної сили (к/п а.с. 21).
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 5 PLUS 3/32», imei 1 - НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як законному власнику (к/п а.с. 22).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса судово-товарознавчу експертизу на суму 785,00 грн. (сімсот вісімдесят п`ять гривень 00 коп.) (к/п а.с. 37).
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для обвинуваченого, який утримується під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1