КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000638від 06.07.2018, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 24.04.2019 року під час проведення обшуку, а саме: автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», білого кольору шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення, а тому його арешт необхідний, зокрема, і з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні 0000638.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що присутнім під час розгляду клопотання в суді першої інстанції ні власник майна, ні представники присутніми не були про накладення арешту на автомобіль дізнались з листа старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 лише 02.08.2019 року, що підтверджується матеріалами провадження. По суті скарги, адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував те, що клопотання про накладення арешту на майно подано органом досудового розслідування з порушенням територіальної юрисдикції, так як місце знаходження Головного управління Національної поліції у м. Києві; вулиця Володимирська, 15, що територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського району міста Києва. Також вказує апелянт на те, що під час звернення до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна стороною обвинувачення пропущенні строки звернення з даним клопотання, які визначені ч.5 ст.171 КПК України, при цьому питання щодо поновлення строку на звернення до суду органом досудового розслідування не ставилось, на що слідчий суддя уваги не звернув та прийшов помилкового висновку про необхідність накладення арешту. Крім того апелянт звертає увагу на те, що в ухвалі слідчого судді невмотивовано, яким чином майно, яке належить на праві власності ОСОБА_7 відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та вказує, що постанова органу досудового розслідування про визнання майна речовими доказами, як процесуальне рішення, не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України. Зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, має ознаки однобічності і необ`єктивність судового розгляду, істотно порушує справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням КПК України та кримінального провадження.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання адвоката ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його з огляду на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно ні власник майна, ні представники присутніми не були, ухвалу слідчого судді згідно наявної в матеріалах судового провадження інформації отримали лише 02.08.2019 року, а апеляційну скаргу подали до суду згідно поштового конверту 07.08.2019 року, тобто без пропущення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000638 від 06.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.1 ст.14, ч.2 ст.307, ч.1 ст.199 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 24.04.2019 року - автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», білого кольору шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000638.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

Крім того колегія суддів зважує увагу і на ту обставину, що в клопотанні органу досудового розслідування на ряду з проханням про накладення арешту на автомобіль як речового доказу наводилась необхідність і в його збереження для можливої конфіскації. При цьому прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції були надані пояснення, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.255, ч.2 ст.149 КК України та у випадку визнання останнього винним санкція статті передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Також слід зазначити, що не міститься в наданих суду матеріалах належних доказів на підтвердження доводів апелянта про те, що автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» є особистою власністю ОСОБА_7 , оскільки до апеляції не додано копій документів, які б підтверджували належність автомобіля останній, як невідомо і коли був придбаний автомобіль, не надано відповідних доказів на підтвердження цих обставин стороною захисту і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання про накладення арешту на майно органом досудового розслідування подано з недотриманням строків визначених ст.171 КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то колегія суддів не бере їх до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якими арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що постановою органу досудового розслідування від 24 квітня 2019 року, майно, яке було вилучене, а саме автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», білого кольору шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.
Доводи апелянта щодо порушення територіальної підсудності даного кримінального провадження не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки слідчий суддя розглянув клопотання в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, що в свою чергу не суперечить і положенням ст.218, 32 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, посилання апелянтів на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку не може прийматися до уваги.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.

При цьому колегія суддів враховує можливість апелянта звернутись до слідчого судді районного суду в порядку ст. 174 КПК України для скасування арешту.

Керуючись ст.ст.98, 117, 131, 132, 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000638.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2019 року, якою задоволено клопотання задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 24.04.2019 року під час проведення обшуку, а саме: автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», білого кольору шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4913/2019 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1