1 із 3 Справа № 297/2214/14-к
Провадження № 1-в/303/182/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м.Мукачево
Мукачівській міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево клопотання представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 про звільнення з під арешту нерухомого майна, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Представник АТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про звільнення з під арешту нерухомого майна, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що 02 листопада 2006 року ОСОБА_5 та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» після зміни найменування Акціонерне товариство «Укрсоцбанк») уклали кредитний договір № 108 за умовами якого,боржник отримав кошти в сумі 25 000,00 дол. США.
Також, 02 листопада 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 укладено Іпотечний договір № 108 відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору Банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.
Наразі Банк як Іпотекодержатель має обмеження в реалізації своїх можливостей щодо звернення стягнення на заставне майно, адже стало відомо, що в рамках кримінального провадження № 0000430 згідно ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2014 року справа № 297/574/14-к накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 , про що державним реєстратором 14 березня 2014 року внесено інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 4985350.
Таким чином, заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду закарпатської області від 13 березня 2014 року, на квартиру АДРЕСА_2 .
В судове засідання сторони не прибули,повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового розгляду.
Відповідно до частини 6 статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

2 із 3
Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду від 13 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного кримінального правопорушення та виправдано.
15 жовтня 2015 року Апеляційним судом Закарпатської області винесено вирок, яким ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України та призначено покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, що належить їй на праві приватної власності на підставі статті 77 КПК України.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 12 квітня 2016 року вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін, а касаційні скарги без задоволення.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2014 року, накладено арешт на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 . Дане нерухоме майно є предметом іпотечного договору від 02 листопада 2006 року укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 ( Іпотечний договір № 108) відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме вищевказану квартиру.
Статтями 36-38 Закону України «Про іпотеку» визначено що Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.
Реєстрація такого обтяження як іпотека надає право Іпотекодержателю задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в першу чергу переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Як зазначено вище, заявник є іпотекодержателем (законним володільцем речового права на зазначену квартиру) за вказаним договорам іпотеки №108 від 02 листопада 2006 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №4001182 від 03 листопада 2006 року Державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 .
Наразі, банк розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із систематичним невиконанням боржником умов кредитного договору, проте, позбавлений права задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у зв`язку із арештом, накладеним у ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка зазначає, що продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що

3 із 3
залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Згідно частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Частиною 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статі 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Сумнівами та протиріччями можуть бути не зняття арешту (заборони) щодо майна, не вирішення питання про долю речових доказів, внесеної застави і т.п..
Відповідно до положень статті 539КПК України, клопотання, які виникають під час виконання вироку можуть бути подані потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем та іншими особами про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів та ці клопотання вирішуються судом, який ухвалив вирок протягом десяти днів з дня його надходження до суду.
Судом встановлено що вирок Апеляційного суду Закарпатської області, яким ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України набув законної сили. Проте судом не вирішено питання про накладений у ході досудового розслідування арешт.
Враховуючи те, що необхідність у подальшому арешті на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 відпала, клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.100,537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 про звільнення з під арешту нерухомого майна, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України - задоволити.
Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2014 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного сууд протягом 7-ми днів із дня проголошення.

Головуюча ОСОБА_1