УХВАЛА

16 грудня 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна , -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.
В обґрунтуванні клопотання зазначає, що 29 листопада 2019 року, приблизно о 02 годині 10 хвилин, в темну пору доби, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Рівне в напрямку м. Львів, на 387 км + 150 м вказаної автодороги, що в межах с. Підлужжя, Дубенського району Рівненської області, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм загинув на місці пригоди, водій автомобіля Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
29 листопада 2019 року відомості про вказану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.
29 листопада 2019 року під час огляду місця пригоди автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, вилучено на територію спеціального майданчику РФ ДП МВС України «Київ-інформ-Ресурси», що за адресою: вул. Мирогощанська, 62, м. Дубно, Рівненська область.
29 листопада 2019 року автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому є необхідність у встановленні заборони власнику автомобіля будь-яким чином розпоряджатися та використовувати даний автомобіль з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даним автомобілем (ремонт, переобладнання, вивіз за межі України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даного автомобіля та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.
Так як на даному транспортному засобі наявні сліди вчинення кримінального правопорушення, а також даний транспортний засіб є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2ст. 167 КПК України це є підставою тимчасового його вилучення.
Крім того, у даному кримінальному провадженні по зазначеному вище транспортному засобу необхідно призначити судові інженерно-транспортну експертизу з дослідження технічного стану транспортного засобу та інженерно-транспортні експертизи.
Також під час розслідування можуть виникнути підстави для призначення інших судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу.
Повернення автомобіля власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні.:
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав та просив його задоволити.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
На підставі ст.167 КПК України, вказаний автомобіль було тимчасово вилучено, оскільки він є засобом вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України ,арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна може допускатися з метою: забезпечення збереження речових доказів, відшкодування майна, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
За змістом ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У ч. 4 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено випадки цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є критерієм, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КК України.
Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 29.11.2019, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм загинув на місці пригоди, водій автомобіля Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
29 листопада 2019 року відомості про вказану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.
29 листопада 2019 року під час огляду місця пригоди автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, вилучено на територію спеціального майданчику РФ ДП МВС України «Київ-інформ-Ресурси», що за адресою: вул. Мирогощанська, 62, м. Дубно, Рівненська область.
29 листопада 2019 року автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, тому є необхідність у встановленні заборони власнику автомобіля будь-яким чином розпоряджатися та використовувати даний автомобіль з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даним автомобілем (ремонт, переобладнання, вивіз за межі України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даного автомобіля та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.
Так як на даному транспортному засобі наявні сліди вчинення кримінального правопорушення, а також даний транспортний засіб є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України це є підставою тимчасового його вилучення.
Крім того, у даному кримінальному провадженні по зазначеному вище транспортному засобу необхідно призначити судові інженерно-транспортну експертизу з дослідження технічного стану транспортного засобу та інженерно-транспортні експертизи.
Також під час розслідування можуть виникнути підстави для призначення інших судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд вважає клопотання слідчого є обґрунтованим, наведені у ньому обставини свідчать про наявні усі підстави для його задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.170, 171, 173,309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт на автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місцем зберігання якого залишити територію спеціального майданчику РФ ДП МВС України «Київ-інформ-Ресурси», що за адресою: вул. Мирогощанська, 62, м. Дубно, Рівненська область, встановивши заборону власнику транспортного засобу, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним автомобілем до проведення усіх судових експертиз у кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити старшому слідчому відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Рівненській області майору поліції ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1