КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2936/2019 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.07.2019 року у задоволені заяви ОСОБА_7 про повернення їй коштів, які були внесені нею у виді застави щодо ОСОБА_8 , 1983 р.н., засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23.12.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, відмовлено. Кошти в сумі 41340 грн., внесені ОСОБА_7 в провадженні за №1-кп/760/205/16 як застава щодо ОСОБА_8 , 1983 р.н. відповідно до квитанції від 30.11.2016 року № 1292661С15 звернуто в дохід держави з рахунку ГУ ДКСУ у м. Києві.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 був у розшуку, тим самим переховувався від суду та не виконував покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції змінити, та задовольнити її заяву про повернення застави, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 виконав всі обов`язки, покладені на нього судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги поданої апеляційної скарги; пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін; провівши судові дебати та вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до частини 1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК Українизастава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 ст. 182 КПК України передбачено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Значення стадії виконання вироку полягає в такому: процесуальна діяльність у даній стадії створює необхідні передумови для безпосередньої реалізації прийнятих у вироку рішень, сприяє формуванню у громадян переконання у неминучості відбування покарання за вчинення злочинного діяння, забезпечує охорону прав і законних інтересів потерпілого, засудженого, інших учасників процесу; своєчасне і точне виконання вироку сприяє виконанню завдань кримінального судочинства, зміцненню законності і правопорядку.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватися юридично значущим (а не просто фактично) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Так, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.08.2016 рокуОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою та визначено одночасно альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, що становить 41340гривень. В разі внесення застави покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1-4 , ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до суду; не відлучатись з постійного місця проживаннябез дозволу суду; утримуватись від спілкуванняз потерпілими та між собою.
30.11.2016 року щодо ОСОБА_8 внесено заставу та звільнено з-під варти.

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 23.12.2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України приєднано до покарання частково не відбуту частину покарання призначену вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2014 року і остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді застави після набрання вироком чинності ухвалено змінити на тримання під вартою для відправлення для відбування покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києві від 12.04.2019 року вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 23.12.2016 року залишено без змін.
Тобто, вирок суду набрав законної сили 12.04.2017 року та направлений для виконання.
При цьому, ОСОБА_8 не приступив до відбування покарання за вироком суду від 23.12.2016 року, у зв`язку із чим 12.06.2017 щодо ОСОБА_8 заведеноОРС «Розшук» № 03-158 з метою розшуку та затримання ОСОБА_8 для відбування покарання за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 23.12.2016 року.

14.06.2019 року ОСОБА_8 був затриманий та прибув для відбування покарання за вироком Солом`янського районного суду від 23.12.2016 року до Криворізької вправної колонії № 80 Дніпропетровської області.
Отже, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що у нього є юридичні обов`язки, їх не виконав, у зв`язку із чим був оголошений у розшук, а тому доводи ОСОБА_7 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи, що ОСОБА_8 переховувався від суду та не виконував покладених на нього обов`язків, колегія суддів вважає, що ухвалу суду як законну та обґрунтовану необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4