Справа № 626/2342/19
Провадження № 1-кс/626/814/2019
УХВАЛА

16 жовтня 2019 року м.Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000531 від 06.10.2019 за ознаками ч.1 ст.289 КК України, яке погоджено з начальником Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий СВ Красноградського ВП зазначила, що 05.10.2019 до ЧЧ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконним заволодів транспортним засобом марки ВАЗ 2111 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

06.10.2019 року було розпочате досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Під час здійснення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 є знайомим ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З дозволу власника ОСОБА_6 брав покористуватися автомобілем ВАЗ 2111 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 домовилися про оренду автомобіля для власного користування за 5000 грн щомісячно. 03.10.2019 близько 09-ї години ОСОБА_7 зустрівся зі своїми знайомими, на зустріч він приїхав на автомобілі ВАЗ 2111 з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Під час розмови з хлопцями ОСОБА_7 запропонував їм придбати в нього вищевказаний автомобіль, розрахувавшись з боргом. Хлопці повідомили, що їм вказаний автомобіль не потрібен та вони хочуть лише свої кошти. Після чого ОСОБА_6 поїхав до м. Харків та продав невідомому чоловіку ВАЗ 2111 з реєстраційним номером НОМЕР_1 разом з ключами від нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за 1000 доларів США. До територіальних сервісних центрів вони не звертались та будь-яких змін до національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо транспортних засобів та їх власників по даному автомобілю не вносилось.

ОСОБА_5 про продаж свого автомобіля нічого не знав та не дозволяв ОСОБА_6 його продавати.

Також під час досудового розслідування було встановлено, що автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 , є автомобілем марки ВАЗ, моделі Т38РСА, 2007 року випуску, який має номер кузову НОМЕР_2 та номер кузову (звор.) НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Автомобіль 07.10.2019 року працівниками Красноградського ВП ГУНП в Харківські області було оголошено в розшук та внесено відповідні відомості до внутрішньої бази МВС України «Гарпун розшук ТЗ та НЗ». По теперішній час місце знаходження вищевказаного автомобіля невідоме.

Автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному проваджені визнаний речовим доказом, оскільки він є предметом вчиненого злочину.

У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію та ключі від зазначеного транспортного засобу, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому необхідно накласти на них арешт для проведення подальших, процесуальних та слідчих дій з метою перешкоджання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження, а саме для перешкоджання внесення будь-яких змін до національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо транспортних засобів та їх власників стосовно вищевказаного автомобіля.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

До матеріалів клопотання не долучено документи на підтвердження можливості збереження речового доказу на території прилеглій до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області , яке не уповноважене на забезпечення збереження речових доказів у відповідності до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 "Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження".

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що, згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого надійшло клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

З врахуванням вимог ч.4 ст.173 КПК України, на відповідальне зберігання автомобіль марки ВАЗ, моделі Т38РСА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, а також свідоцтво про реєстрацію та ключі від зазначеного транспортного засобу ,власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно передати власнику за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ, моделі Т38РСА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, а також свідоцтво про реєстрацію та ключі від зазначеного транспортного засобу, які є речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000531 від 06.11.2019 .

Майно, на яке накладено арешт, передати власнику, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити заборону на його відчуження на час кримінального провадження.

Попередити про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .