Справа № 468/1308/19-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

08.10.2019 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, про арешт майна по кримінальному провадженню №0000423 за ознаками злочинів, передбачених статтями 15 ч. 3 та 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000423, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених статтями 15 ч. 3 та 185 ч. 3 КК України, за фактом незакінченого замаху на викрадення майна з магазину ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 .

З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 29.09.2019 року близько 03.00 години невідомі особи з метою крадіжки проникли в магазин ОСОБА_4 , розташований по АДРЕСА_1 , але не довели злочин до кінця, оскільки були виявлені власниками магазину.

04.10.2019 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 за ознаками злочинів, передбачених статтями 15 ч. 3 та 185 ч. 3 КК України.

04.10.2019 року слідчим було проведено огляд автомобіля марки "Фольксваген Б5", срібного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , на якому ймовірно пересувалися особи, що вчинили злочин, в ході якого було вилучено зазначений автомобіль, а також наявне в ньому майно та речі, які постановою слідчого від 04.10.2019 року визнані речовими доказами по вказаному провадженню.

Слідчий вважає, що з метою збереження даного майна як речових доказів та з метою його можливої конфіскації необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Однак клопотання про арешт майна складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України.

Зокрема, всупереч положенням ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання не додано будь-яких документів, які б підтверджували ідентифікуючі ознаки (модель, марку, номерний знак тощо) вилученого транспортного засобу та право власності на нього певної особи.

Крім того, клопотання слідчого не містить зазначення відомостей про конкретну особу/осіб (із значенням їхніх анкетних даних), у володінні яких перебував автомобіль та виявленні в ньому речі на момент їх вилучення та не додано відповідних документів на їх підтвердження.

Також з клопотання вбачається, що слідчим було здійснено проникнення до транспортного засобу (володіння особи) без ухвали слідчого судді про дозвіл на таке проникнення. Однак, в матеріалах справи відсутні дані про те, що після проведення вказаного проникнення та вилучення майна слідчий звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, за наслідком розгляду якого слідчим суддею було винесено ухвалу про дозвіл на обшук та вилучення вказаного автомобіля та наявного в ньому майна.
При цьому, наявність ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення вказаного огляду є необхідною умовою для вирішення питання про арешт вилученого майна, оскільки відповідно до положень ч.3 ст. 233 КПК України у випадку відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу
Крім того, в клопотанні не вказано точні відомості про ряд вилученого майна (індивідуальні ознаки, ідентифікуючі дані, розміри тощо), яке слідчий вважає необхідним арештувати, зокрема дані про рукавиці, чохол для телефону, браслет, джинси, шорти, ковдру та інші речі.

При цьому, зазначення повних та точних відомостей про вилучене майно, яке необхідно арештувати, є визначальним для його ідентифікації та збереження, а також його значення саме до вказаного кримінального провадження.

Також клопотання не містить обґрунтування підстав накладення арешту на вилучені автомобіль та майно задля їхнього збереження в якості речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказане майно має значення саме до кримінального провадження за фактом замаху на вчинення крадіжки з магазину.

Наведені обставини свідчать про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк у сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Вище наведене є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_2 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000423, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених статтями 15 ч. 3 та 185 ч. 3 КК України, за фактом незакінченого замаху на викрадення майна з магазину ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 - повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години для усунення виявлених недоліків.

Копію ухвали надіслати до Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області для усунення недоліків протягом строку, встановленого судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: