ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/6472/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/1056/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02 листопада 2018 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 .

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2019 року, якою клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 задоволене та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 грудня 2019 року до 12 години 48 хвилин, які постановлено обчислювати з дати фактичного затримання - 07 жовтня 2019 року з 12 години 48 хвилин.

Одночасно визначений розмір застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 120420,00 грн, з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри, ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а також тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

В уточненій апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання не навела доказів, які б вказували, на наявність зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є лише припущенням слідчого і прокурора та жодними доказами не підтверджено.

Так, твердження слідчого та прокурора про можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду є необґрунтованими, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні мати пенсіонерку, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину в період розгляду іншого кримінального провадження, де він обвинувачується у вчиненні злочину за ч.2 ст.185 КК України, є безпідставними, оскільки наразі остаточне рішення по іншому провадженню не прийнято, а, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Інші доводи прокурора під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо незаконного впливу на свідків, залишення місця проживання не доведені та є припущенням.

Стороною обвинувачення також не надано доказів того, що ОСОБА_6 підтримує зв`язки з особами, які притягувалися до кримінальної відповідальності і не доведено, що це є передумовою для вчинення нових злочинів, таким чином немає підстав вважати, що підозрюваний продовжуватиме злочинну діяльність.

На думку апелянта, посилання щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , не можуть безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст.177 КПК України.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, прийшов до хибного висновку про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002607 від 07 жовтня 2019 року за ч.2 ст.186 КК України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 07 жовтня 2019 року приблизно о 09-00 годині ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у маршрутному таксі №9 на шляху слідування від зупинки громадського транспорту «вул.Кутузова» до зупинки міського транспорту «вул.Чарівна» Шевченківського району міста Запоріжжя, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно витягнув із зовнішнього правого карману куртки, в яку на той момент була одягнута неповнолітня потерпіла ОСОБА_10 , 2001 року народження, мобільний телефон марки Меіzu М2 моделі М578Н в корпусі темно-сірого кольору, Іmei 1: НОМЕР_1 , Іmei 2: НОМЕР_2 , але в цей час його дії були помічені потерпілою ОСОБА_10 , яка висунула вимоги повернути викрадене майно. В свою чергу ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії були помічені, продовжуючи умисел на викрадення майна, наніс один удар ліктем в область лівого ліктьового суглоба, від чого потерпіла ОСОБА_10 втратила рівновагу та, знаходячись біля виходу із салону маршрутного таксі, на зупинці громадського транспорту «вул. Чарівна» у місті Запоріжжі, впала на асфальтне покриття, вдарившись головою.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_6 разом з викраденим майном, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив матеріальну шкоду неповнолітній потерпілій ОСОБА_10 , на загальну суму 3000 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2. ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Дане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за №0002607 від 07 жовтня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

07 жовтня 2019 року о 12 годині 48 хвилин ОСОБА_6 затриманий на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України.

08 жовтня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Заслухавши доповідь судді; захисника-адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями: з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 07 жовтня 2019 року (а.с.11), протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07 жовтня 2019 року, згідно з яким, потерпіла ОСОБА_10 вказала на ОСОБА_6 , як на особу, яка вчинила відносно неї злочин (а.с.16-17), тощо.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такий ризик існує, а саме ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки постійне джерело доходу в нього відсутнє, раніше він притягався до кримінальної відповідальності та має судимість.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 обвинувачується і у інших кримінальних правопорушеннях проти власності.
З врахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави, що складає 120420,00 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, що не суперечить положенням ч. 5 ст.182 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі в т.ч. про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановленого ризику.
Доводи сторони захисту про непричетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення мають ретельно перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку та оцінюватись у сукупності із іншими доказами.
Твердження апелянта про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, були перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Посилання сторони захисту на те, що на утриманні підозрюваного знаходиться його матір, об`єктивно нічим не підтверджені.

Згідно з наданими захисником відомостями, у підозрюваного наявні певні захворювання, через що він потребує постійного симптоматичного лікування, в той же час, відомостей про те, що підозрюваний через наявні в нього захворювання не може утримуватись в умовах СІЗО, немає.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт у провадженні відносно ОСОБА_6 направлений до суду, проведено підготовче судове засідання, у якому вирішено питання щодо запобіжного заходу відносно останнього.
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 має вирішуватися судом першої інстанції у встановленому законом порядку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2019 року, якою клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 задоволене та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 грудня 2019 року до 12 години 48 хвилин, які постановлено обчислювати з дати фактичного затримання - 07 жовтня 2019 року з 12 години 48 хвилин, з правом внесення застави, з покладенням певних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу 26.11.2019 Справа № 336/672/19