Справа № 466/4113/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ;

потерпілого ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого не працюючого, без місця реєстрації та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого, востаннє 11.06.2012 вироком Залізничного районного суду м. Львова за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи 11.06.2012 засудженим вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч.3 ст.185 КК України до покарання виді п`яти років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.

10 січня 2019 року приблизно о 21:30 год. ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи на прибудинковій території, що по АДРЕСА_2 , яка перебуває у тимчасовому користуванні потерпілого ОСОБА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав металеві конструкції прямокутної форми у кількості чотирьох штук, загальною вагою 100 кг., вартість яких, становить 4,5 грн. за кілограм, загальною вартістю 450 грн., після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення, однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області.

В судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав пояснення про обставини вчиненого, якими встановлено, що він 10 січня 2019 року приблизно о 21:30 год. проник на прибудинкову територію по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу викрав металеві конструкції прямокутної форми у кількості чотирьох штук, загальною вагою 100 кг., з метою подальшого їх продажу на металобрухт. Після чого покинув місце скоєного , але на вул. Винниця, неподалік вказаної території був затриманий працівниками поліції, котрі вилучили викрадене.

У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати.

Фактичні обставини справи та докази, які підтверджують доведеність вини ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення не оспорювались в судовому засіданні ні самим обвинуваченим, ні іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового проваджен¬ий, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспо¬рюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляцій¬ному порядку.

В зв`язку із чим судом, після роз`яснення сторонам кримінального провадження наслідків визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень згідно ч.2 ст.394 КПК України, ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого

Оцінюючи встановлені та досліджені судовим розглядом обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, так як своїми умисними діями він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненій повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винного, який будучи 11.06.2012 засуджений вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, досудову доповідь органу пробації про високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства особи обвинуваченого, не одружений, не працюючий, на обліку в психіатричному та психонаркологічному диспансерах не перебуває, визнання ним своєї вини, його відношення до вчиненого.

Обставиною, що відповідно до вимог ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

Суд вважає, що міру покарання ОСОБА_5 слід обрати у виді обмеження волі, в межах санкцій статті, за якою кваліфіковано злочин.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази металеві конструкції прямокутної форми розміром 50х50 см. у кількості чотирьох штук слід повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази по справі - металеві конструкції прямокутної форми розміром 50х50 см. у кількості чотирьох штук - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.ст.394, 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1