Справа № 206/3325/19
Провадження № 1-кс/206/786/19
У Х В А Л А

14 червня 2019 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 31.10.2017 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 12.06.2019, приблизно о 02.00 годин, ОСОБА_4 разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проходили повз будинок АДРЕСА_3 , в цей час у ОСОБА_4 з ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у зв`язку з чим у ОСОБА_4 раптово виник умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , у цей же день та час, перебуваючи у тому ж місці, наблизився до ОСОБА_7 на відстань витягнутої руки, стоячи обличчям один до одного, дістав з кишені одягнутих на ньому спортивних штанів розкладний ніж, який узяв до правої руки та розклав, при цьому утримуючи його прямим хватом, вістрям леза до потерпілого, та діючи умисно, розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 один удар вістям леза ножа в область черевної порожнини (живота).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до довідки КЗ «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради» від 12.06.2019 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої стінки черевної порожнини.

Не зупиняючись на досягнутому, 12.06.2019, приблизно о 02.00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №21 по вул. Роторній в м. Дніпро, з причин вчинення ним протиправних дій, вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого у нього виник раптовий злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті, а саме умисне вбивство ОСОБА_8 , яка в цей час наблизилась до нього на відстань витягнутої руки, з метою захисту ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у той же день та час, перебуваючи у тому ж місці, утримуючи в своїй правій руці розкладний ніж, стоячи обличчям до ОСОБА_8 , та діючи умисно, розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_8 один удар вістям леза ножа в область грудної клітини ліворуч.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як потерпілій надана невідкладна медична допомога та вона вижила.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , відповідно до довідки КЗ «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради» від 12.06.2019 №5583 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини ліворуч.

В сукупності своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КК України, що виразилося в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що виразилося у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий зазначає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та пояснив, що саме такий запобіжний захід зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до нього більш м`який запобіжній захід цілодобовий домашній арешт, зазначаючи про те, що ОСОБА_4 не мав наміру позбавляти життя потерпілих, фактично здійснював самооборону, а також те, що було порушено право ОСОБА_4 на захист після його фактичного затримання.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000589 від 12 червня 2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України.

12 червня 2019 року о 04.00 годині ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за вчинення вищевказаного кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України.

12 червня 2019 року о 20.10 годині ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.

Клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 та його захисник отримали 12 червня 2019 року о 20.40 годині.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: довідкою КЗ «Міська клінічна лікарня №16» ДМР»; довідкою КЗ «Міська клінічна лікарня №6» ДМР»; протоколом огляду місця події від 12.06.2019 за адресою: м. Дніпро, вул. Ротора, 21; протоколом огляду місця події від 12.06.2019 за адресою: м. Дніпро, вул. Карагандинська, 13/20; протоколом огляду місця події від 12.06.2019 за адресою: м. Дніпро, вул. Карагандинська, 13; протоколами допиту свідків; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України, які згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів відповідно.

Таким чином існують підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Окрім цього, ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, він не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неповнолітніх дітей не має.

Крім того, ОСОБА_4 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив новий тяжкий та особливо тяжкий злочини.

Зазначені обставини свідчать про реальне існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Крім того підставою вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування є те, що відразу після вчинення 12.06.2019 кримінальних правопорушень ОСОБА_4 втік з місця події, та намагався приховати сліди вчинення ним злочинів шляхом знищення знаряддя злочину та одягу на якому залишились сліди речовин бурого кольору, доводи останнього про те, що цей одяг належить його братові, не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду клопотання.

Про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, за скоєння тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нові умисні тяжкі злочини.

Вирішуючи подане клопотання суд, також, враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими ознаками, на думку слідчого судді, є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 злочинів, оскільки дії останнього ледь не спричинили загибель людей, життя яких є найвищою цінністю у суспільстві.

Дані відносно особи підозрюваного також враховуються судом, однак вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене вище у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку та виключає об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу, який він просив застосувати до нього.

З урахуванням викладеного, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства.

Щодо доводів захисника про порушення права ОСОБА_4 на захист, то з ними не можна погодитись, оскільки матеріали клопотання містять протокол роз`яснення ОСОБА_4 права на захист від 12.06.2019 року та пам`ятку про його процесуальні права, захисник фактично був залучений до слідчих дій, а спеціальні норми ст.ст. 48,49 КПК України, не обмежують залучення захисника певним проміжком часу (конкретно у годинах).

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, враховуючи встановлені під час розгляду клопотання підстави та обставини передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, вважаю необхідним не визначати, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які вчинено із застосуванням насильства та ледь не спричинили загибель людей.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 12 червня 2019 року до 10 серпня 2019 року включно.

Виконання ухвали та контроль за її виконанням покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали визначити до 10 серпня 2019 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1