ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/7141/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000368,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2019 потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000368.

На обґрунтування скарги вказав, що 30.10.2019 ним було отримано копію постанови слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000368, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України. Постанову про закриття кримінального провадження потерпілий вважає незаконною і необґрунтованою посилаючись на те, що слідчим не здійснено належної перевірки незаконних дій зазначених ним осіб, не вжито необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а висновок слідчого про відсутність складу злочину є передчасним, безпідставним, незаконним і таким, що не відповідає завданню кримінального провадження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 вважали скаргу необґрунтованою пославшись на те, що проведеним досудовим розслідуванням ознак самоправства не встановлено, а наведені потерпілим обставини свідчать про їх цивільно-правовий характер.

Заслухавши потерпілого, прокурора, слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000368, слідчий суддя встановив такі обставини.

Вказане кримінальне провадження було внесене до ЄРДР 14.01.2018 на виконання ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва від 04.01.2018 по заяві ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією передбаченою ст. 356 КК України.

У заяві про кримінальне правопорушення від 24.12.2017 ОСОБА_3 посилався на те, що в період шлюбу його дружина ОСОБА_6 за рахунок спільних коштів 05.02.2016 уклала договір про участь у Фонді фінансування будівництва з ТОВ «ФК «Житло-Капітал» квартири в б. АДРЕСА_1 (далі по тексту - Договір), а 08.02.2016 договір про відступлення майнових прав на об`єкт інвестування. 04.05.2017 з телефонної розмови з менеджером продажу квартир в ЖК «Амурський», ОСОБА_3 стало відомо про намір дружини відступити право вимоги на об`єкт інвестування. При цьому ОСОБА_3 повідомив менеджера про стан розлучення з ОСОБА_6 та його категоричною незгодою з продажом квартири. Того ж дня ОСОБА_3 в телефонній розмові з юристом ТОВ «ФК «Житло-Капітал» повідомив останнього про намір дружини продати квартиру та його категоричну незгоду з даними рішенням дружини, на що юрист запевнив ОСОБА_3 , що зробив відповідні позначки в службових документах, що блокують можливість ОСОБА_6 вчиняти будь які дії з майновими правами та документами на квартиру, без погодження чоловіка, або судового рішення. 05.05.2017 ОСОБА_6 виїхала з місця постійного проживання та забрала всі документи на майнові права по об`єкту інвестування за адресою: АДРЕСА_2 . 29.08.2017 з телефонної розмови з юристом ТОВ «ФК «Житло-Капітал» ОСОБА_3 стало відомо, що між ОСОБА_6 та ТОВ «ФК «Житло-Капітал» 24.07.2017 укладено угоду та повернуто їй кошти за квартиру, як об`єкту інвестування. Враховуючи, що новий власник придбав квартиру АДРЕСА_3 за ціною близькою до ціни договору з ОСОБА_6 від 05.02.2016, що не відповідає вартості 1кв.м житла в цьому домі в порівнянні з аналогічними договорами інвестування (або купівлі-продажу) укладеними червні-серпні 2017 року ТОВ «ФК «Житло-Капітал» та комерційній ринковій вартості квартири в збудованому будинку, заявник вбачає можливі зловживання, службову недбалість і невиконання працівниками ТОВ «ФК «Житло-Капітал» своїх службових обов`язків, фінансових зловживань і шахрайства, в складі групи осіб. На підставі викладеного просив внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ст. 190, 192, 222 та 367 КК України.

21.10.2019 слідчий Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000368. Підставою закриття кримінального провадження слідчий зазначив відсутність складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що проведеними слідчими діями встановлено, що судом розглядається позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ТОВ «ФК «Житло-Капітал» про визнання недійсною угоди про розірвання договору про участь у ФФБ від 05.02.2016 у зв`язку з відмовою довірителя від участі у ФФБ, підтверджено наявність цивільно-правових зобов`язань між ОСОБА_6 та ТОВ «ФК «Житло-Капітал», а факт вчинення кримінального правопорушення не знайшов об`єктивного підтвердження.

З матеріалів скарги вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 30.10.2019, а отже встановлений законом десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність оскаржуваної постанови, суд керується загальними положеннями кримінального провадження, нормами кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження, та нормами кримінального закону, які визначають відповідальність за злочини згідно із зазначеною у заявах потерпілого та внесеною до ЄРДР правовою кваліфікацією.

Так, згідно положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 КПК України, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).

За приписом п. 2) ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Судом встановлено, що за формою оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України. За змістом оскаржувана постанова також є мотивованою і обґрунтованою.

Ч. 1 ст. 11 КК України дає загальне визначення поняття злочину, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного злочину. Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

За змістом диспозиції ст.356 КК України об`єктивна сторона цього злочину полягає у самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь - яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самоправство визнається злочином за наявності таких спеціальних ознак в їх сукупності: 1) самовільне, всупереч встановленому законом порядку, вчинення будь-яких дій; 2) оспорюваність правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадян державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Доводи скаржника про невірну кваліфікацію кримінального правопорушення, а відповідно і неповне дослідження обставин викладених в заяві, слідчий суддя не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 5 зазначеної норми до ЄРДР вносяться, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом наведених норм кримінального процесуального закону процесуальне значення внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення фактично означає отримання слідчим права проводити досудове розслідування та отримання відповідних прав і обов`язків іншими учасниками кримінального провадження, зокрема набуття заявниками статусу потерпілих.

Судом встановлено, що на підставі наведеної у заяві ОСОБА_3 від 24.12.2017 інформації 14.01.2018 до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 356 КК України.

Отже враховуючи, що процесуальний закон не вимагає внесення до ЄРДР всіх обставин, наведених потерпілим чи заявником у заяві про кримінальне правопорушення, а визначення попередньої правої кваліфікації кримінального правопорушення є виключною компетенцією слідчого та/або прокурора, при цьому діюче законодавство не наділяє заявника правом самостійного визначення кваліфікації кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться уповноваженою особою до ЄРДР, а також не наділяє правом оскарження до слідчого судді невірної або неповної кваліфікації кримінального правопорушення, про вчинення якого внесено відомості, доводи скаржника в цій частині не заслуговують на увагу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в якості потерпілого був допитаний 31.01.2018 ОСОБА_3 , який дав показання аналогічні викладеним в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 24.12.2017, зауважив на тому, що перевірці підлягають обставини того, що можливо діяння ТОВ «ФК «Житло-Капітал» та ОСОБА_6 в складі групи осіб, мають навмисний характер та корисливий мотив, а саме незаконне заволодіння 100% коштів, від об`єкту інвестування ОСОБА_6 за допомогою незаконних дій посадових осіб ТОВ «ФК «Житло-Капітал», отримання винагороди ТОВ «ФК «Житло-Капітал» в сумі 33 500, 25 грн, відповідно до угоди №1 та подальший продаж квартири (можливо і через договір участі в інвестуванні) іншій особі за ціною, яка може не відповідати вартості аналогічних об`єктів в цьому будинку.

З метою перевірки доводів потерпілого, в рамках розслідування даного кримінального провадження слідчим долучені надані на запит слідчого копії договору №45-0502/2016-3 укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ «ФК «Житло-Капітал» про участь у Фонді фінансування будівництва (далі по тексту - ФФБ) від 05.02.2016 (далі по тексту - Договір), правил ФФБ виду А «ЖК Амурський» (далі по тексту - правила), заяви ОСОБА_6 від 07.07.2017 про відмову від участі в ФФБ, платіжних доручень від 25.07.2017 про повернення коштів ОСОБА_6 в сумі 636 504, 75 грн., та від 25.07.2017 платника ОСОБА_7 за фінансування об`єкту інвестування в сумі 670 005,00 грн. та інформація про поточну ціну об`єкту інвестування станом на 25.07.2017 (поточна ціна вимірної одиниці 15 750) та 05.02.2016 (поточна ціна вимірної одиниці 15 750); надана на запит слідчого інформація від забудовника ТОВ «Будтехнології», щодо приблизної готовності будинку станом на 07.07.2017 та 24.07.2017 -80%, про перенесення планово-орієнтовного терміну введення об`єкта будівництва та здачі під заселення за адресою: м.Київ, вул. Онуфрія Трутенка, б.3, про наданні можливості довірителям які уклали Договори про участь у ФФБ з ТОВ «ФК «Житло-Капітал» з 06.07.2018 виконувати ремонтні роботи в квартирах та після присвоєння поштової адреси ( АДРЕСА_4 ) підписати акти приймання-передачі об`єктів інвестування, про комерційну вартість квартири АДРЕСА_3 станом на 24.07.2018 в розмірі 670005 грн., про відсутність реалізації однокімнатних квартир в б.3 після кв.202.

Досудовим розслідуванням встановлено, що між 05.02.2016 між ОСОБА_6 Довіритель, та ТОВ «ФК «Житло-Капітал» - Управитель, було укладено Договір №45-0502/2016-3 про участь у ФФБ, відповідно до п.п.2.2.2.2.1 якого Довіритель має право відмовитись від участі у ФФБ шляхом дострокового розірвання договору та отримати кошти на умовах, передбачених цим договором та правилами ФФБ. Відповідно до п. 7.2.2. Договору управління майном припиняється у разі відмови Довірителя від участі в ФФБ. 24.07.2017 між ОСОБА_6 та ТОВ «ФК «Житло-Капітал» було укладено угоду №1 про розірвання Договору №45-0502/2016-3 про участь у ФФБ від 05.02.2016 у зв`язку із відмовою Довірителя від участі в ФФБ, відповідно до якого за заявою ОСОБА_6 на підставі п.п. 2.2.2.2.1 та 7.2.2. Договору, розділу 9 та 11 Правил ФФБ типу А «ЖК «Амурський» та в порядку ст.20 ЗУ « Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» Управитель та Довіритель розірвали Договір про участь у ФФБ та Управитель відкріпив від Довірителя об`єкт інвестування, а саме кв. АДРЕСА_5 та закріплені вимірні одиниці цього об`єкту інвестування від Довірителя, що були закріплені за Довірителем в рамках Договору про участь у ФФБ. Відповідно до п.9.2 Договору, п.11.2 Правил та відповідно до ст.20 ЗУ « Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», сума коштів що підлягає поверненню Довірителю при його відмові від участі у ФФБ, визначається Управителем, виходячи з кількості закріплених за Довірителем вимірних одиниць об`єкта інвестування, поточної ціни вимірної одиниці цього об`єкта інвестування на день передачі коштів в управління Управителю ФФБ та ця сума дорівнює 670 005,00 грн. За умовами п.10.1.3. Договору Довіритель сплачує Управителю винагороду за оформлення відмови Довірителя від участі у фінансуванні спорудження об`єкта будівництва та /або повернення Довірителю коштів у разі відкріплення від Довірителя об`єкта інвестування у розмірі 5% від вартості закріплених довірителем вимірних одиниць об`єкта інвестування за поточною ціною вимірної одиниці об`єкта інвестування на день подачі відповідної заяви про відмову Довірителя від участі у ФФБ або на день відкріплення від Довірителя об`єкта інвестування. Відповідно до платіжного доручення від 25.07.2017 ТОВ «ФК «Житло-Капітал» перерахувало ОСОБА_6 636 504, 75 грн. згідно угоди №1 від 24.07.2017.

Допитана в якості свідка 07.12.2018 ОСОБА_6 посилалась на те, що інвестування квартири відбувалось в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_3 при цьому фактичні шлюбні відносини були припинені, дружина звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, крім того фінансування відбувалось за її особисті кошти позичені у родичів, підтвердила ту обставину, що в судовому порядку вирішується спір, ініційований ОСОБА_3 з приводу укладеної нею угоди про розірвання Договору про участь у ФФБ.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 підтвердила факт набуття права власності на квартиру АДРЕСА_5 за 670 005 гривень.

На підтвердження даної обставин в матеріалах досудового розслідування містяться відповідні договори про участь у ФФБ та відступлення майнових прав від 25.07.2017 укладені між ТОВ «ФК «Житло-Капітал» та ОСОБА_7 , акт приймання передачі об`єкту інвестування квартири АДРЕСА_6 , платіжне доручення від 25.07.2017 про сплату ОСОБА_7 за фінансування об`єкту інвестування в сумі 670 005,00 грн., витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Допитані в якості свідків заступник директора ТОВ «ФК «Житло-Капітал» ОСОБА_8 та директор ТОВ «ФК «Житло-Капітал» ОСОБА_9 (а.с.317) показали, що укладення договору та угоди про розірвання договору з ОСОБА_6 відбувалось відповідно до умов договору, законів, про сімейний стан ОСОБА_6 та незгоду її чоловіка на розірвання договору обізнані не були.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , що працював менеджером з продажу нерухомості в ЖК «Амурський» в період з 2014 по січень 2019, не підтвердив факт спілкування з ОСОБА_6 з приводу реалізації нею майнових прав та з ОСОБА_3 з приводу прийняття від нього в усному порядку незгоди на реалізацію майнових прав.

Отже встановлені досудовим розслідуванням обставини беззаперечно свідчать про відсутність як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони злочину, а лише вказують на існування цивільного спору. Такий спір не може бути предметом розслідування у кримінальному провадженні, оскільки завданням кримінального провадження є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а не захист цивільних прав та інтересів, який здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Підставою до скасування постанови про закриття кримінального провадження може бути тільки така неповнота або однобічність досудового розслідування, при усуненні якої слідчий може прийти до іншого рішення. Наведені заявником доводи та надані учасниками судового провадження матеріали підстав для такого висновку не містять.

Згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України при відсутності в діянні складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів скарги та кримінального провадження вбачається, що слідством всебічно, повно і неупередженого досліджено обставини кримінального провадження, правильно надана оцінка фактичним обставинам справи, вжито всіх необхідних та передбачених КПК заходів, внаслідок проведення яких, факт вчинення кримінального правопорушення не знайшов об`єктивного підтвердження, тому постанова про закриття кримінального провадження винесена правомірно і не підлягає скасуванню.

Представлений скаржником відеоролик та оглянутий в судовому засіданні не спростовує висновків слідчого судді про правомірність прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Матеріали кримінально провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 від 14 січня 2018 року повернути слідчому.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складений 18 листопада 2019 року.