У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
про повернення обвинувального акта

05 листопада 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

здійснюючи підготовче судове засідання у залі суду в місті Теребовлі у кримінальному провадженні №0000408, внесеному 23 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000408, внесеному 23 вересня 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши думку сторін обвинувачення та захисту, вважає, що він підлягає поверненню, оскільки не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами першою та другою статті 9 цього Кодексу передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст статтей 8,9,22 та 26 КПК України визначає загальні засади кримінального провадження, до яких відноситься верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведененні перед судом їх переконливості, диспозитивність.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, є ОСОБА_6 .

Згідно із інформацією Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 17 жовтня 2018 року на виконання запиту про міжнародну правову допомогу до Теребовлянського районного суду надіслано лист Департаменту юстиції Канади, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом також з`ясовано, що матір`ю потерпілого ОСОБА_6 є ОСОБА_7 , якою 17 липня 2019 року на електронну пошту Теребовлянського районного суду Тернопільської області надіслано письмову заяву(зареєстровану судом 5 серпня 2019 року ЕП 568/19-вх) про залучення, допуск та визнання її потерпілою і цивільним позивачем у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки її син ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 саме від спричинених ОСОБА_4 йому тілесних ушкоджень та у зв`язку із вчиненням останнім злочину стосовно її сина. У цій же заяві ОСОБА_7 просила суд допустити її представником у суді адвоката ОСОБА_8 .

Крім того, 28 серпня 2019 року ОСОБА_7 надіслано до суду клопотання (зареєстроване судом 12 вересня 2019 року № 5518) про долучення до раніше поданих нею заяв доказів (документів), якими вона обґрунтовує шкоду, яка заподіяна їй діями обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вивченням змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, встановлено, що 20 вересня 2015 року близько 23 год., перебуваючи поблизу бару «Бровар», що в с.Мшанець Теребовлянського району Тернопільської області, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_6 дерев`яною палицею декілька ударів по голові та в інші частини тіла, від яких він отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000408 від 12 травня 2017 року заявником або потерпілим є ОСОБА_6 .

Статтею 55,61 КПК України визначено статус потерпілого та цивільного позивача у кримінальному провадженні.

Зокрема, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Зі змісту заяв матері потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , з якими вона звернулась до суду, вбачається, що причиною смерті ОСОБА_6 є заподіяння ОСОБА_4 йому умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть.
Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 5 листопада 2019 року ОСОБА_7 відмовлено у визнанні її потерпілою та цивільним позивачем у цьому кримінальному провадженні через відсутність підстав, передбачених ст.55,61 КПК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000408, внесений 23 вересня 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, затверджено прокурором 12 травня 2017 року.
Про факт смерті потерпілого, який став відомим у суді, на час складення заступником начальника слідчого відділення Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та його затвердження прокурором Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 відомо не було, причинно-наслідковий зв`язок між спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень та настанням його смерті перевірено не було.
На думку суду, факт настання смерті потерпілого може вплинути на кваліфікацію дій ОСОБА_4 , обсяг прав учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого, оскільки матір потерпілого ОСОБА_6 , як близький його родич, може бути визнана потерпілою у кримінальному провадженні, а також на розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Під час судового розгляду вказані обставини судом перевірені не можуть бути, оскільки згідно із ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Крім того, суд вважає, що залишення поза увагою встановленого у підготовчому судовому засіданні факту смерті потерпілого без з`ясування його зв`яку із спричиненими обвинуваченим тілесних ушкоджень порушує загальні засади кримінального провадження як верховенство права, законність, змагальність сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність вказує на те, що саме з тих підстав обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору.
Керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000408, внесеному 23 вересня 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуюча: