І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2019 року м. Запоріжжя
22.10.2018 року, приблизно о 14 год., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «FIAT Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в лівій смузі по пр. Соборний зі сторони вул. Якова Новицького в напрямку вул. Гагаріна в м. Запоріжжя, зі швидкістю не менше 63,6 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті.
В цей час, по нерегульованому пішохідному переходу, який позначений дорожньою розміткою «Зебра» та дорожніми знаками «Пішохідний перехід», розташованому в районі буд.143 по пр. Соборний, справа-наліво за напрямком руху автомобіля «FIAT Scudo», проїжджу частину перетинала пішохід ОСОБА_5 .
У попутному з водієм ОСОБА_3 напрямку, в середній смузі здійснював рух автомобіль «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який перед нерегульованим пішохідним переходом почав зменшувати швидкість свого руху, надаючи перевагу в русі пішоходу ОСОБА_5 .
Наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу в крайній лівій смузі, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість виявити, що перед нерегульованим пішохідним переходом в сусідній середній смузі зменшує швидкість автомобіль «ЗАЗ», та своєчасно застосувати міри гальмування, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, виїхав на пішохідній перехід де передньою правою частиною кузова керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9 б), 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:
- п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
- п.12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;
- п.18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.18.4 Правил дорожнього руху, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-755 від 15.11.2018 року, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги».
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1369 від 09.11.2018 року, тупа травма лівого колінного суглоба, закритий багато уламковий перелом латерального виростка лівої великогомілкової кістки, перелом голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, з розвитком гемартрозу (скупчення крові в порожнині суглоба) у ОСОБА_5 кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не було небезпечним для життя в момент їх спричинення, але потягнуло за собою довготривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день.
Струс головного мозку, синець в тім`яно-потиличній області зліва у ОСОБА_5 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів виступаючими частинами рухаючогося автомобіля з послідуючим падінням на дорожнє полотно в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, скоїв злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, відносно нього на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням їй моральної і матеріальної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_5 також клопотала перед судом про закриття зазначеного кримінального провадження в зв`язку з примиренням із обвинуваченим, пояснивши, що вони дійшли згоди з ОСОБА_3 з приводу скоєного і вона не має до нього претензій матеріального та морального характеру.
Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження в зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілої. Вважав за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на положення ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Зі змісту вказаної статті слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є примирення сторін, тобто законом встановлено факт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода між ними, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.
Крім того, зі змісту ст.46 КК України вбачається, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч.2 ст.55 КПК України.
Будь-яких інших умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України - законом не передбачено.
При вирішенні клопотання, суд враховує, що ст.46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
За ч. 1 ст. 286 КК України кримінальна відповідальність особи настає у разі порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Ухвалюючи рішення про застосування ст.46 КК України, суд враховує, що обвинувачений повністю визнає себе винним у вчиненому, щиро розкаюється, раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, примирився з потерпілою і на час розгляду кримінального провадження повністю відшкодував завдані ним збитки.
За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку, що існує достатньо підстав, визначених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України із закриттям кримінального провадження.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284-288, 372 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого та потерпілої задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України в зв`язку з примиренням з потерпілим.
Речові докази: автомобіль "FIAT Scudo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити йому як його власнику.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 27.05.2019 року об 10 год. 20 хв.

Суддя ОСОБА_1