Справа № 214/3700/17
1-кп/214/319/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000791 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, студента ЗНУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИВ:
5 травня 2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вул. В. Великого з боку майдану 30-річчя Перемоги в напрямку майдану О. Поля в лівій смузі рухався автомобіль «Mitsubishi Eclipse», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком 5.35.1 та дорожньою розміткою 1.14.1, перед яким в середній смузі зупинився, надаючи дорогу пішоходам, автомобіль «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , в порушення вимог п. 18.4 «Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека своєчасно заходів для зменшення швидкості чи зупинки транспортного засобу, не вжив в наслідок чого виїхавши на пішохідний перехід допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїжджу частину дороги з право на ліво за напрямком його руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 був травмований.

Відповідно довисновку судово-медичної експертизи № 935 від 12.06.2017 року ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді; закритого перелому акроміального кінця правої ключиці, закритого перелому 9-12 ребер праворуч, закритого перелому остюкових відростків 2-7 грудних хребців, синців грудної клітини, травматичного гемотораксу праворуч, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 8/10.1-121 від 12.06.2017 при заданих слідством вихідних даних, в діях водія ОСОБА_4 по керування автомобілем «Mitsubishi Eclipse», вбачається невідповідність вимог п. 18.4 « Правил дорожнього руху» України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 18.4 «Правил дорожнього руху» України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, цивільний позов частково. Наразі він повністю відшкодував матеріальну шкоду та частково моральну шкоду. Просив суворо не карати, оскільки він усвідомив протиправність своїх дій, щиро кається у скоєному. Фактичні обставини справи не оспорював .
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 05.05.2017 року біля зупинки «Олімп» на пішохідному переході почав переходити дорогу. Пройшов до середини дороги, почув скрегіт гальм автомобіля та відчув удар, після удару не міг підвестися. Повз проїжджала швидка допомога, його було госпіталізовано до КЗ «Криворізька Міська лікарня № 2». У подальшому із 05.05.2017 року по 31.05.2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні. Після виписки із лікарні близько двох місяців перебував на амбулаторному лікуванні. Що стосується відшкодування шкоди підтвердив, що матеріальна шкода відшкодована повністю, моральна шкода - частково. Він наполягає на задоволенні цивільного позову в повному обсязі. Щодо призначення покарання - не вважає за необхідне позбавляти волі обвинуваченого та в даному питанні покладається на розсуд суду.

На допиті свідків обвинувачення прокурор, потерпілий та сторона захисту не наполягали.

Крім показань обвинуваченого та потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України також підтверджується сукупністю доказів зібраних у справі, дослідженими та перевіреними судом, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.05.2017 року, а саме проїзної частини в м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, під час якого відображено стан дорожнього покриття, місце розташування автомобіля «Міцубісі» з пошкодженнями передньої правої фари, показчика повороту праворуч, переднього бамперу, переднього вітрового скла (т.2 а.с.6-16);
- переглянутим відеозаписом відео реєстратора встановленого у автомобілі, з якого вбачається, що цей автомобіль рухається по вул. Володимира Великого в напрямку майдану О. Поля попереду в середній смузі рухається легковий автомобіль, а далі автомобіль «Мерседес». Далі автомобіль з реєстратором випереджає автомобіль «Міцубісі Екліпс» усі транспортні засоби рухаються до пішохідного переходу. Далі автомобіль «Мерседес» зупиняється в середній смузі перед пішохідним переходом, легковий автомобіль повертає ліворуч, а з правого боку виходить пішохід з пакетом в руках. Даний пішохід заходить за автомобіль «Мерседес», автомобіль «Міцубісі Екліпс» наближається до переходу та збиває пішохода (т.2 а.с. 27);
- висновком автотехнічної експертизи №8/10.1-121 від 12.06.2017 року, відповідно до якої: при заданих слідством вихідних даних, у діях ОСОБА_4 по керування автомобілем «Mitsubishi Eclipse», вбачається невідповідність вимог п.18.4 «Правил дорожнього руху» України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою (т.2 а.с.37-40);
- висновком судово-медичної експертизи №935 від 06.06.2017 року щодо виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 , який у ДТП отримав тілесні ушкодження вигляді: закритого перелому акроміального кінця правої ключиці, закритого перелому 9-12 ребер праворуч, закритого перелому остюкових відростків 2-7 грудних хребців, синців грудної клітини, травматичного гемотораксу праворуч, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (т.2 а.с.42-46).
Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в сукупності з показами обвинуваченого, потерпілого свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, дії обвинуваченого обвинувачення ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліках в КЗ «Криворізькому психоневрологічному диспансеру» ДОР у лікаря нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, характеризується позитивно за місцем мешкання, навчається,наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, також суд бере до уваги, що потерпілий у судовому засіданні просив суворо не карати обвинуваченого, але враховуючи характер скоєного злочину, грубе порушення обвинуваченим вимог ПДР, оскільки воно вчинене на нерегульованому пішохідному переході, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Однак, оскільки перевиховання і виправлення обвинуваченого цілком можливе без ізоляції від суспільства вважаю, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.
Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.
При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної в сумі 2851 грн. 40 коп. та моральної шкоди в розмірі 250 000 грн. суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.ст. 128,129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, поряд з іншими обставини, також у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми, і при настанні інших негативних наслідків.
На підставі п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Суд, з огляду на вимоги Закону, враховує обставини скоєння злочину, ступінь винуватості обвинуваченого, отриманні потерпілим тілесні ушкодження та наслідки, стан його здоров`я, вважає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначити за необхідне, розмір заподіяної діями обвинуваченого моральної шкоди в сумі 90 000 грн., що на думку суду, відповідає втратам немайнового характеру понесеним потерпілим внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних йому в результаті злочину.
Крім того, потерпілим ОСОБА_7 в наданій суду розписці зазначено, що обвинуваченим ОСОБА_4 у рахунок відшкодування моральної шкоди йому сплачено 20 000 грн., за таких обставин розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого складає 70 000 грн.
Щодо вимог цивільного позивача про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди, суд зазначає, що відповідно до наданої потерпілим ОСОБА_7 письмової розписки, обвинуваченим ОСОБА_4 йому відшкодовано матеріальну шкоду у повному обсязі, а тому в цій частині позовних вимог належить відмовити.
Оскільки судом частково задоволено цивільний позов потерпілого підстав для скасування арештованого майна, згідно з положеннями ч.4 ст. 174 КПК України, не вбачається.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення автотехнічної експертизи № 8/10.1-121 від 12.06.2017 року, складають 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійок, які підлягають стягненню із ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 174 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2, ч. 1, п.п. 2 ч. 2, ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законої сили.
Речовий доказ: автомобіль ««Mitsubishi Eclipse», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 04.10.2016, належить ОСОБА_4 , повернути за належністю власнику, після набрання вироком законної сили; диск з відеореєстратора, що міститься в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження №0000791 ( т. 2 а.с. 27).
Стягнути із ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта для проведення автотехнічної експертизи №8/10.1-121 від 12.06.2017 року в розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійок, на користь експертної установи (УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області; номер рахунку 0004; МФО 805012; ; найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області; призначення платежу: за експертизу №8/10.1-121 від 12.06.2017).
Позовну заяву ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, подану в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 грн. 00 коп. (сімдесят тисяч гривень).

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000791 від 06.05.2017, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №214/3700/17, провадження №1-кп/214/210/18.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1