ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2356/19 Справа № 205/9688/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002995 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працевлаштованого, який має середню технічну освіту - сталевар, розлученого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою; АДРЕСА_1 , судимості не має,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в один рік.
На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат та щодо речових доказів.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 15 листопада 2018 року близько 16:20 годин, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, а саме опію ацетильованого, для особистого вживання, без мети збуту, знаходячись у маршрутному таксі, що рухалося у напрямку вул. Набережна Заводська в м. Дніпро, побачив та підняв з підлоги між сидіннями маршрутного таксі шприц з рідиною коричневого кольору, визначив рідину як наркотичний засіб опій та поклав шприц з опієм до внутрішньої кишені куртки, одягнутої на ньому в той час, тим самим, в всупереч ст. 4 Закону України Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 08 липня 1999 року №863, незаконно придбав наркотичний засіб опій та почав незаконно зберігати його при собі без мети збуту. Того ж дня, ОСОБА_7 біля 16:40 години, знаходячись поблизу кафе «Мечта», розташованого за адресою; вул. Набережна Заводська, 78/2, в м. Дніпро, був зупинений співробітниками поліції, які здійснили його поверхневу перевірку з приводу наявності заборонених, вилучених з обігу предметів. В період часу з 17:00 год. до 17:10 год. 15 листопада 2018 року в присутності двох понятих, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 78/2 поблизу кафе Мечта ОСОБА_7 добровільно видав зі своєї внутрішньої кишені куртки медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до відмітки 1 мл. рідиною коричневого кольору. Шприц з даною рідиною був поміщений в спец, пакет №ЕХРО145828 та опечатаний.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги сторона обвинувачення посилається на те, що при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції було порушено норми кримінального процесуального законодавства України, а саме в мотивувальній частині вироку не вказано масу наркотичного засобу опію ацетильованого, який було вилучено у обвинуваченого та в подальшому передано на експертизу. Зазначає, що суд першої інстанції повинен був обов`язково вказати масу вилученого наркотичного засобу, як предмету злочину, що також є обов`язковою ознакою складу злочину, так як відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 квітня 2002 року №4, незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах тягнуть відповідальність за ст. 44 КУпАП.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Обвинувачений питання щодо апеляційної скарги сторони обвинувачення залишив на розсуд суду.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення та думку учасників кримінального провадження, перевіривши і проаналізувавши доводи та заявлені вимоги, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку, ніким з учасників судового процесу не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.
Так, за вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодекс). Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судове рішення у формі вироку повинно відповідати вимогам ст. ст. 368, 374 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 374 КПК України, формулювання обвинувачення, визнано судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений: докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Так, ухвалюючи вирок та визнаючи ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України, суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, зокрема, під час судового розгляду суд мав перевірив: чи мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність воно передбачено.
Однак, як вбачається з мотивувальної частини вироку, в ній відсутнє зазначення маси наркотичного засобу - опію ацетильованого, який було вилучено у ОСОБА_7 і в подальшому передано на експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а маса наркотичного засобу, як предмету злочину, є обов`язковою ознакою складу злочину, оскільки, відповідно до п. 22 Постанови пленуму Верховного Суду України від 22 квітня 2002 року №4, незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах тягнуть, відповідальність за статтею 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як вбачається зі змісту вироку, суд першої інстанції, в порушення ч. 3 ст. 374 КПК України, не виклав формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише навів обставини кримінального правопорушення, у вчинені якого ОСОБА_7 обвинувачується органом досудового розслідування.
Недотримання судом процедури судового розгляду призвело до порушення такої засади кримінального провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження та доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції - без клопотання учасників судового провадження, оскільки останнє покладено кримінальним процесуальним законом саме на суд першої інстанції, який цих вимог не дотримався, з другого боку в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 415 КПК України та підстав для призначення нового розгляд в суді першої інстанції, не входять вищезазначені порушення вимог чинного законодавства, але, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме вимог ст. 7 КПК України, суд апеляційної інстанції в даному випадку позбавлений можливості винести рішення у кримінальному провадженні, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4