ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
Іменем України
24 липня 2019 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11
захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
інших учасників судового розгляду:
потерпілої ОСОБА_15 ,
представників потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17
особи, у якої знаходиться матеріальний носій інформації ОСОБА_18
провівши в приміщенні суду м. Фастова Київської області судове засідання по кримінальному провадженню № 0001062 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України, ОСОБА_19 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_20 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_21 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
встановив:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України, ОСОБА_19 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_20 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_21 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
Під час судового розгляду вищезазначеного кримінального провадження прокурор заявила клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, а саме до матеріального носія, що знаходиться у свідка ОСОБА_18 , на якому збережені відеозаписи з камер відеоспостереження у період часу з 24.08.2014 року по 25.08.2014 року, що розташовані на приміщенні бару, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи заявлене клопотання прокурор посилається на те, що у судовому засіданні, яке відбулося 27.02.2018 року під час дослідження доказів не було можливості дослідити один із відеозаписів з камер відеоспостереження, що розташовані на приміщенні бару, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у період з 24.08.2014року по 25.08.2014 року з технічних проблем, а саме фізичного пошкодження компакт-диску та його неможливості відтворення.
Потерпіла ОСОБА_15 , представники потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , особа, у якої знаходиться матеріальний носій інформації ОСОБА_18 підтримали клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_12 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечив проти клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_13 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , заперечив проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що у клопотанні прокурора всупереч вимог п.3 ч.2 ст.160 КПК України конкретно не зазначено назву речі і документу, до якої прокурор просить надати доступ. Також зазначає, що під час досудового розслідування ще з серпня 2014 року, як слідчому так і прокурору було достовірно відомо про наявність відеозапису (в період часу з 24 на 25 серпня 2014 року) з камер відео спостереження, які розташовані на приміщенні бару по АДРЕСА_1 . Однак ні слідчий не прокурор не звертались до цього часу до суду з вищевказаним клопотанням. Разом з тим звернув увагу на те, що отримавши вказані відеозаписи шляхом тимчасового доступу до речей і документів, вони не стануть додатковими або новими доказами в розумінні ч.11 ст.290 КПК України, оскільки про їх існування було відомо з самого початку проведення досудового розслідування, тобто з серпня 2014 року. Просив відмовити в клопотанні прокурора.
Захисник ОСОБА_14 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_21 , просив відмовити в клопотанні прокурора, оскільки відеозапис (в період часу з 24 на 25 серпня 2014 року) з камер відео спостереження, які розташовані на приміщенні бару по АДРЕСА_1 не є новим доказом, а є доказом, який було покладено в основу обвинувального акту, також посилався на те, що в клопотанні прокурора не вказано до якого саме матеріального носія може бути надано доступ СД-диск, флеш-накопичувач, вбудований або зйомник жорсткий диск тощо, в клопотанні не вказано яким чином може бути ідентифіковано даний відеозапис з-поміж ряду інших аналогічних записів без проведення комп`ютерно-технічної експертизи.
Обвинувачені ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 висловили думку на розсуд суду.
Обговоривши вказане клопотання в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1)перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2)самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3)не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 6 цієї статті суд постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч. 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Важливими обставинами, суттєве значення для встановлення яких повинні мати речі або документи, про тимчасовий доступ до яких подано клопотання, є обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що зазначені у ст. 91 КПК України.
За таких обставин, виходячи зі змісту поданого клопотання, слід погодитися з доводами прокурора про те, що документи, що знаходиться у свідка ОСОБА_18 , у сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню, та можуть бути використані як докази.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-164, 333 КПК України, суд,-
ухвалив:

Клопотання прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів - задовольнити.
Надати дозвіл прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_22 на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до матеріального носія, що знаходиться у свідка ОСОБА_18 , на якому збережені відеозаписи з камер відео спостереження у період часу з 24.08.2014 року по 25.08.2014 року, що розташовані на приміщенні бару, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Попередити зазначеного в ухвалі володільця речей і документів про те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених в ухвалі речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1