Провадження № 1-в/243/342/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

28 грудня 2009 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі

про визнання законності підстав звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з клопотанням про визнання законності підстав його звільнення, зазначивши, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2009 року його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України йому було призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Зазначене покарання він відбував у Слов`яносербській ВК(№60) Луганської області, місцем розташування якої є смт. Лозівський Слов`яносербського району Луганської області. 30 липня 2019 року звідти його було звільнено по відбуттю строку покарання.

Після звільнення ОСОБА_5 прибув за місцем свого попереднього проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого місця проживання він не має.

За наведених обставин, ОСОБА_5 вимушений був звернутися до суду із даним клопотанням, та просити суд визнати законними підстави його звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутністю, просив задовольнити його клопотання.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_5 про визнання законності підстав його звільнення не заперечував.

Захисник ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання засудженого та надані документи, приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання ОСОБА_5 .

У судовому засіданні встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2009 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, йому було призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 вираховувати з моменту його затримання, а саме: 30 липня 2009 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишений без змін - у виді тримання під вартою в СІ № 6 м. Артемівськ Донецької області.

Вказаний вирок залишено без змін Апеляційним судом Донецької області та набрав законної сили 16 березня 2010 року (а.с. 18-20).

Згідно із повідомленням ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» № 01-20/376 від 30 вересня 2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був затриманий 30.07.2009 року співробітниками СВ Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області та поміщений до нашої установи 05.08.2009 року. Був засуджений вироком від 28.12.2009 року Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ст. 115ч.1 КК України до 10-ти років позбавлення волі. Вирок набув законної сили -16.03.2010 року та ОСОБА_5 вибув 12.05.2010 року до Херсонської ВК (№ 61) для лікування. Повернувся до нашої установи 14.10.2012 року після лікування та вибув з нашої установи 15.11.2012 року до Слов`яносербської ВК (№ 60) Луганської області для відбуття покарання (а.с. 4).

На теперішній час Слов`яносербська ВК (№ 60) Луганської області перебуває на непідконтрольній Українській владі території, у зв`язку із чим, відповідно до спільного наказу Прокуратури Донецької області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Управління служби безпеки України в Донецькій області, Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, Головного управління міграційної служби України в Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_3 № 53 окв/1539/310/185/20/62 від 14 липня 2015 року, документування осіб, які відбували покарання в установах, розташованих на території непідконтрольній Українській владі проводиться тільки після узгодження з територіальними підрозділами ГУ МВС України в Донецькій області, УДПтСУ в Донецькій області та судового рішення про визнання законності підстав звільнення з місць позбавлення волі. Форма заяви для звернення до суду передбачена вищевказаним наказом.

Відповідно до Інструкції про взаємодію працівників прокуратури Донецької області, ГУМВС України в Донецькій області, УСБУ в Донецькій області, УДПтСУ в Донецькій області, ГУ ДМС України в Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_4 при організації реєстрації, обліку та документування осіб, звільнених з установ виконання покарань, розташованих на територіях Донецької та Луганської областей, які тимчасово непідконтрольні українській владі, затвердженої спільним наказом № 53окв/1539/310/185/20/62 від 14 липня 2015 року, Головне управління МВС України в Донецькій області у взаємодії з Управлінням Служби Безпеки України в Донецькій області та ІНФОРМАЦІЯ_5 роз`яснюють норми діючого законодавства щодо порушення процедури звільнення від відбування покарання та пропонують особі звернутися до суду із заявою, відповідно до встановленої форми, згідно із ст. 539 КПК України щодо визнання законності такого звільнення.

За приписами ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку суду.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон), цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон), яким визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення , періодом проведення антитерористичної операції є - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ № 1275 від 02 грудня 2015 року затверджено перелік населених пунктів де здійснювалась антитерористична операція, і в цьому переліку зазначено смт. Лозівський Слов`яносербського району Луганської області.

Розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До цього переліку також належить Слов`яносербський район.

Межі Слов`яносербського району встановлено відповідно до постанов Верховної Ради України від 7 жовтня 2014 р. № 1692-VII Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Новоайдарського і Слов`яносербського районів Луганської області та від 11 лютого 2015 р. № 177-VIII Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Попаснянського і Слов`яносербського районів Луганської області.

Зазначене свідчить, що в смт. Лозівський Слов`яносербського району Луганської області не здійснює свою діяльність Слов`яносербська ВК (№ 60) Луганської області.

Отже, відсутність у засудженого ОСОБА_5 документів про звільнення у зв`язку із повним відбуттям покарання, які були б видані відповідними уповноваженими органами України, викликає сумніви щодо виконання вироку суду у повному обсязі.

Приймаючи до уваги існуючі докази по справі, суд виходить з того, що, у тому становищі, у якому опинився заявник, він є позбавленим можливості отримати офіційні документи щодо свого звільнення, а тому звертаючись до суду, надав всі можливі докази, які міг надати у цій ситуації.

Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає, у рішенні від 8 липня 2004 року «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

На теперішній час Україна від зобов`язань, визначених статтями 1, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, в окремих районах Донецької та Луганської областей України відповідно до статті 15 Конвенції не відступала. 21 травня 2015 року постановою Верховної Ради України № 462-VIII схвалена Заява Верховної Ради України «Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод» щодо відступу від окремих зобов`язань, визначених пунктом 3 статті 2, статтями 9, 12, 14 та 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтями 5, 6, 8 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України.

Крім того, суд також зазначає, що у своїх Рішеннях, ЕСПЛ неодноразово зазначав, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов`язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виконання судових рішень це самостійна і завершальна стадія кримінального процесу, в якій реалізуються владні приписи суду, які викладені зокрема вироку, що набрав законної сили. ЇЇ зміст складає процесуальна діяльність суду за зверненням вироку до виконання і вирішення питань, що виникають у ході його реального втілення в життя. Вирішення питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку не повинно істотно впливати на вирок.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 дійсно був засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 28 грудня 2009 за ч. 1 ст. 115 КК України, йому було призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі. Після набрання вироком законної сили, ОСОБА_5 з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» (колишня - СІ № 6 м. Артемівськ Донецької області) вибув до Слов`яносербської ВК (№ 60) Луганської області для подальшого відбування покарання.

Досліджені судом докази повністю узгоджується між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності із даними офіційних установ які діють на підконтрольній Українській владі території, дають можливість суду дійти висновку, що засуджений ОСОБА_5 відбув покарання призначене йому за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2009 року у повному обсязі, що дозволяє суду усунути сумніви щодо виконання даного вироку суду, і відповідно, законності підстав звільнення ОСОБА_5 з місць позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про визнання законності підстав звільнення задовольнити.

Визнати законними підстави звільнення ОСОБА_5 за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2009 року, яким його будо засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків встановлених КПК України.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1