МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/581/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 002619 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року, якою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, який має середню освіту, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 10 жовтня 2019 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що слідчий суддя не мав права розглядати клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 не мав статусу підозрюваного.
Зазначає, що раніше підозра була вручена родичам підозрюваного.
Стверджує про відсутність доказів обґрунтованості підозри.
На думку захисника, підозрюваний не має на меті ухилятися від кримінальної відповідальності, так як вину свою не визнає і бажає об`єктивного розслідування.
Зазначає, що ОСОБА_7 офіційно не працює, проживає з матір`ю та її співмешканцем.
На переконання апелянта, стороною обвинувачення не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження ризиків.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
СВ первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №002619 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та наявність ризиків зокрема: переховування від органів слідства та суду; незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, яка не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального і судового провадження, зокрема: дані повідомленням про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ; дані протоколу огляду місця події від 17 вересня 2017 року; дані протоколів допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; дані висновку судово-медичного експерта № 2971 від 1 грудня 2017 року; дані протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_17 від 23 травня 2019 року, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення на момент його повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, раніше судимий, має непогашену судимість, не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, знає особисті дані потерпілих та свідків.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вагомості наявних доказів його вчинення, даних обставин їх вчинення, особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених частиною 4 статті 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді, з підстав вказаних апелянтом.

Посилання апелянта, що підозрюваний офіційно не працює, проживає з матір`ю та її співмешканцем, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Твердження апелянта на відсутність у ОСОБА_7 , на момент розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, статусу підозрюваного є неслушними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 42 КПК України, підозрюваний є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до частини 1 статті 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Виходячи з положень частини 3 статті 111, частини 2 статті 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи, письмове повідомлення про підозру вручається дорослому члену сім`ї, чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до частини 2 статті 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Яке слідує з матеріалів судового та кримінального провадження вказані норми слідчим дотримано.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено його матері. Після затримання ОСОБА_7 13 серпня 201988 року, на протязі двадцяти чотирьох годин вручено останньому.

Істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули на застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: