ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/1224/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/403/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000398 за апеляційною скаргою прокурора Каховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 28.02.2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, зі середньою освітою, не працюючої, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимої:
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України та виправдано за відсутності в її діях складу вказаних кримінальних правопорушень.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 03 грудня 2018 року вона близько 12.00 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 за місцем свого спільного з чоловіком ОСОБА_10 проживання, з яким перебуває в зареєстрованому шлюбі, таємно, умисно, з метою незаконного викрадення майна, з корисливої зацікавленості, шляхом вільного доступу, з веранди будинку вчинила крадіжку однієї сітки картоплі сорту «Лабелла» вагою 30 кілограмів вартістю 291 грн. завдавши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму та, 05 грудня 2018 року близько 10.00 години перебуваючи в тому ж місці з приміщення господарської споруди, умисно, з метою незаконного викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку велосипеда марки «Україна», вартістю 568, 33 грн., належного ОСОБА_10 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії обвинуваченої органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 та 2 ст. 185 КК України, як крадіжка та крадіжка, вчинена повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідність, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - 120 годин громадських робіт; за ч.2 ст. 185 КК України - 3 роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років обмеження волі. Згідно зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Покласти на ОСОБА_7 обов`язки передбачені п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Витрати на залучення експерта під час проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 572 грн.00 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави. Речові докази за належністю залишити потерпілому ОСОБА_10 . Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати. Вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, описуючи у вироку зміст показань обвинуваченої, потерпілого та свідків, письмових доказів, наданих стороною обвинувачення під час судового розгляду, всупереч вимогам ст. 370 КПК України не провів детального аналізу, не виклав мотивів визнання доказів неналежними та недопустимими, а також не зазначив, які саме докази здобуті незаконним шляхом. Суд не надав оцінки доказам у відповідності до ст. 94 КПК України, обмежившись лише посиланням на те, що вказані докази не доводять вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень. Підстав, з яких суд відхилив докази обвинувачення та прийняв за основу виправдувального вироку інші докази, належним чином не викладено. Суд безпідставно не взяв до уваги факт, що викрадене майно було придбано за кошти потерпілого ОСОБА_10 в період часу, коли його дружина ОСОБА_7 була відсутня за місцем проживання. При цьому, коли саме було придбано велосипед марки «Україна» не встановлено.

Позиції учасників судового провадження
Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції не надходило.

У суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала з підстав, зазначених у ній.

Обвинувачена та потерпілий заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що вирок судує законним та обґрунтованим.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позиції сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Винуватість особи має бути доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом.

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказував на безпідставне виправдання ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, що, на думку колегії суддів, є необґрунтованим.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, ухвалюючи виправдовувальний вирок, з дотриманням вимог статей 86, 87, 94 КПК України зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, та дійшов правомірного висновку про те, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом допустимими й достатніми доказами винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна та вчиненні цього злочину повторно.

Так, аналіз диспозиції ст.185 КК України дозволяє стверджувати, що предметом крадіжки є майно, причому, чуже для винного, яке має певну вартість (наприклад, речі, гроші, цінні метали чи папери та ін. ).

Чужим слід визнавати майно, яке не перебуває у власності чи законному володінні винного.

Не є чужим для кожного з подружжя, а отже, не може визнаватися предметом кримінального правопорушення проти власності майно, яке нажите подружжям за час шлюбу і яке знаходиться у спільній сумісній власності подружжя.

Суд першої інстанції слушно зауважив про те, що ОСОБА_7 перебуває у зареєстрованому шлюбі з потерпілим ОСОБА_10 з 25 січня 1986 року, подружжя зареєстровано та мешкає разом в будинку АДРЕСА_1 .
Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Стороною обвинувачення не доведено, що сітка картоплі вагою 30 кілограмів, та велосипед марки «Україна», у викраденні яких обвинувачується ОСОБА_7 є особистою приватною власністю чоловіка ОСОБА_10 , а не спільною сумісною власністю подружжя.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 дійсно не узгодила свої дії по продажу 30 кілограмів картоплі і велосипеду зі своїм чоловіком ОСОБА_8 через сварку, але як правильно встановив суд, такі дії не можуть бути кваліфіковані за кримінальним кодексом України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та крадіжка, вчинена повторно, оскільки витікають з цивільно-правових відносин щодо розпорядження спільним майном подружжя.
Таким чином, за відсутності предмета злочину, в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, що є наслідком виправдання останньої на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК, отже твердження прокурора про неправильну оцінку доказів обвинувачення, зроблену судом, колегія суддів уважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь, а тому місцевий суд дійшов правильного висновку про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, й навів у вироку належні й достатні мотиви прийнятого рішення, з яким погоджується колегія суддів.

Даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, апеляційним судом не виявлено.

Істотних порушень вимог КПК, які б стали підставою для скасування або зміни судового рішення, колегія суддів не вбачає.

З наведених підстав, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок має бути залишений без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 28.02.2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення судом апеляційної інстанції, і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: три підписи

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2