Справа № 308/8863/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0002123 від 08.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання заявниця зазначає, що кримінальне провадження в рамках якого накладався арешт майна на даний час закрите, а тому необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відсутнє.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2019 на автомобіль марки «Мітсубіші Ланцер» сірого кольору, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , було накладено арешт шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу.
Постановою старшого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.07.2019, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002123 від 08.07.2019 закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Однак питання щодо скасування арешту на транспортний засіб не вирішено.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
З огляду на викладене, з урахуванням принципу змагальності сторін, суд вважає, що наразі завдання та мета застосування арешту майна досягнуті, тому таке втручання у здійснення права власності особи вже не відповідає потребам досудового розслідування, у зв`язку з чим потреба у подальшому застосуванні обмеження права власності на майно у вигляді арешту на автомобіль марки «Мітсубісі Ланцер» сірого кольору, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , відпала.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Відповідно до статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у разі скасування арешту.
Керуючись ст.ст. 100,174,309 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання задовольнити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2019 на автомобіль марки «Мітсубісі Ланцер» сірого кольору, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1