Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/9322/19
08 жовтня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
08 жовтня 2019 року слідчий СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, що підтримано прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, у офіційному шлюбі не перебуває, не має на утримані малолітніх чи неповнолітніх дітей, не є опікуном чи піклувальником, фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий вказав наступні.
07 жовтня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, які виразились у незаконному придбанні та носінні ним вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, а також у вчиненні розбою, тобто у нападі з метою заволодіння майном потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, і проникненням до житла, та вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Підставами для застосування запобіжного заходу слідчий вказав наявність ризиків у вигляді: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; можливого знищення, приховування або спотворення речей, які мають доказове значення по кримінальному провадженню; можливого незаконного впливу на потерпілих; вчинення іншого корисливого злочину.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є: можливе переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, тому усвідомлюючи загрозу покарання він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; можливе знищення, приховування або спотворення речей, які мають доказове значення по кримінальному провадженню, оскільки слідством не встановлено місцезнаходження всіх викрадених речей та цінностей; підозрюваному відоме місце проживання потерпілих, оскільки під час скоєння злочину він проник до їх житла, потерпіла надала до органу досудового розслідування заяву, в якій вказала, що боїться за своє життя та здоров`я, що свідчить про високу вірогідність незаконного впливу на потерпілих по кримінальному провадженню, з метою зміни ними показів, для уникнення від кримінальної відповідальності; підозрюваний не має офіційного місця роботи, а отже і законного джерела доходу для підтримання своєї життєдіяльності, тому може вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення. Відсутність підписів понятих на протоколі пред`явлення ОСОБА_4 до впізнання потерпілим, обґрунтував неякісністю зробленої слідчим ксерокопії цього протоколу.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково. Заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що пістолет, який знайдено у житловому приміщенні він знайшов у одному із гаражів на лівобережній частині міста Дніпра, який, разом із своїм знайомим, збирався придбати. Забрав пістолет і не маючи ніякого умислу на його використання, зберігав в орендованій квартирі. Мав намір здати до органів внутрішніх справ, однак, враховуючи його чисельні судимості, при здачі пістолету нажив би більше клопоту, чим при його не здачі. До злочину, передбаченого ст. 187 КК України, він відношення не має. У зв`язку із цим, прохав відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зауважив, що фактів позапроцесуального впливу та погроз потерпілим з боку його підзахисного наразі не встановлено, а заява ОСОБА_7 не містить обставин вчинення тиску на неї, тому ризик у вигляді незаконного впливу на потерпілих по кримінальному провадженню є припущенням. Підзахисний має міцні соціальні зв`язки у вигляді співмешканки, постійного місця мешкання, тому запобігти тим ризикам, що наведені слідчим та підтриманні прокурором, можливо обравши ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, тобто у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, пояснення підозрюваного та його захисника, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час є усі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: протокол прийняття заяви про вчинення злочину від 23.09.2019 року; протокол огляду місця події від 23.09.2019 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 24.09.2019 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.09.2019 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 від 24.09.2019 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_7 від 24.09.2019 року; експертний висновок від 07 жовтня 2019 року, згідно із яким вилучений у ОСОБА_4 пістолет є вогнепальною зброєю; експертний висновок від 07 жовтня 2019 року, згідно із яким сліди пальців рук на вилученому у ОСОБА_4 пістолеті залишені саме ним; протокол обшуку від 06.10.2019 року; докази в їх сукупності.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний в офіційному шлюбі не перебуває, не є опікуном чи піклувальником для непрацездатних або недієздатних осіб, не має дітей, офіційно не працевлаштований, що може свідчити про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також тому, що йому інкримінується вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, покарання за вчинення одного із них передбачає позбавлення волі на строк до 12 років. Високоймовірним є і ризик у вигляді позапроцесуального впливу на потерпілих по кримінальному провадженню, з метою зміни ними показів та уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності, оскільки йому інкриміновано вчинення злочину, що поєднаний із проникненням до житла потерпілих та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, який підтверджується письмовою заявою потерпілої ОСОБА_7 від 07 жовтня 2019 року. Через те, що частину речей, вилучених про розбійному нападі, який інкримінується ОСОБА_4 у групі, слідством ще не знайдено та не вилучено, вважаю обґрунтованим і наявність ризику у вигляді можливого знищення підозрюваним речей потерпілих, які можуть мати доказове значення по справі. Інший ризик свого підтвердження у ході розгляду справи не знайшов.
Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, особисте зобов`язання, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризиків у вигляді позапроцесуального впливу на потерпілих та переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.
Тому, вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_4 було затримано о 19 годині 27 хвилині 06 жовтня 2019 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 19 годину 27 хвилину 04 грудня 2019 року.
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України заставу не визначаю взагалі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дата закінчення дії ухвали 19 година 27 хвилина 04 грудня 2019 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1