Справа № 180/2296/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 р. м.Марганець

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Марганці клопотання слідчого про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Слідчий Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області, за погодженням із прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури звернувся до суду з клопотанням про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що 22.11.2019 року, приблизно о 8-30 год.. ОСОБА_5 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання свого брата ОСОБА_6 , в ході конфлікту з останнім на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс дерев`яною палицею не менше 5 ударів по голові лежачому на підлозі ОСОБА_6 та милицями не менше 5 ударів по голові, внаслідок чого ОСОБА_6 помер у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В клопотанні слідчий посилається на те, що підозрюваний потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, оскільки під час проведення досудового розслідування виникли сумніви щодо психічного стану підозрюваного, з огляду на поведінку останнього до, під час скоєння кримінального правопорушення та після цього.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечують проти задоволення клопотання.
Прокурор залишив клопотання на розсуд суду.
Суд, вислухавши сторони провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що Марганецьким ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000653 від 28.11.2019 року, в якому 28.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно зі статтею 21 Закону України "Про психіатричну експертизу" судово-психіатрична експертиза по кримінальних справах призначається та проводиться на підставах та у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до статті 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді щодо залучення експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.
Такими обставинами, зокрема, є:
1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.
Отже, норми чинного законодавства передбачають проведення як амбулаторної, так і стаціонарної експертизи стосовно підозрюваних з метою визначення їх психічного стану в конкретні проміжки часу і відносно певних обставин.
У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що під час проведення відносно ОСОБА_5 було встановлено, що підозрюваний на момент інкримінованого йому злочину проявив спалах агресії що виразилась в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень рідній людині брату.
Між тим, до клопотання слідчого додано лише копія листа лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Марганецької ЦМЛ, з яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 на обліку у лікарів не перебуває.
29.11.2019 року ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду відмовлено у клопотанні слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком 2 (два) місяці, терміном до 29.01.2020 року.
Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, слідчий суддя має керуватися висновком амбулаторної експертизи про необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи.
На користь цієї позиції свідчить також те, що вирішення зазначеного питання потребує спеціальних знань у галузі психіатрії.
Суд враховує, що відповідно до правових позицій ЄСПЛ тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи у значенні пп. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції (п. 67 рішення від 5.06.2014 р. у справі «Акопян проти України», п. 105 рішення від 17.04.2014 р. по справі «Руденко проти України»).
Зокрема, поняття позбавлення свободи поєднує у собі як об`єктивний елемент, а саме тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу, так і суб`єктивний елемент, тобто відсутність достовірної згоди особи на таке тримання (пп. 71 і 74 рішення від 16.06.2005 р. у справі «Шторк проти Німеччини»).
Як констатовано в пунктах 96, 97 рішення ЄСПЛ від 26.02.2015 р. у справі «Заїченко проти України № 2» тримання під вартою особи, яка вважається психічно хворою, має відповідати цілям п. 1 ст. 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавленню осіб свободи у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного в підпункті «е».
У зв`язку з останнім ЄСПЛ наголосив, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавленою свободи, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості захворювання (п.39 рішення від 24.10.79 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів»). При цьому жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічно хворою, не може розглядатися як таке, що відповідає пп. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило застосовується навіть якщо метою тримання заявника є отримання медичного висновку (пп. 47, 48 рішення від 5.10.2000 року у справі «Вербанов проти Болгарії»).
Аналіз наведених норм та практики ЄСПЛ свідчить, що підставою направлення підозрюваного для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи є саме висновок компетентної особи про неможливість визначення психічного стану шляхом проведення амбулаторної психіатричної експертизи та необхідність направлення до психіатричного закладу в умовах стаціонару із зазначенням конкретного строку, необхідного для проведення такої експертизи.
Враховуючи, що органом досудового розслідування не надано слідчому судді відповідного висновку експерта (експертів), долучені до матеріалів клопотання відповіді лікаря-психіатра та лікаря-нарколога свідчать про те, що ОСОБА_5 на обліку не перебуває, тому в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 509, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури, про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1