Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5252/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника : ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2019 року яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин Чернівецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого приймальником поїздів ст. Козятин-1 РФ "Південно-західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 90 (дев`яноста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: автомобіль марки "Citroen Jumper", д.н.з. НОМЕР_1 , бензопилу марки "Still MS180", які здано на зберігання особі, відповідальній за зберігання речових доказів Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ухвалено конфіскувати.
Бензопилу марки "Still MS361" ухвалено повернути законному володільцю ОСОБА_9 .
Оригінал товарно-транспортної накладної № 005136 від 03.07.18, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження; деревину, схожу на ясен, у вигляд колод, довжиною приблизно по 100-120 см, які здано на зберігання особі, відповідальній за зберігання речових доказів Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ухвалено повернути законному володільцю ДП "Романівський лісгосп АПК".
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.07.18 на автомобіль марки "Citroen Jumper", д.н.з. НОМЕР_1 ; бензопилу марки "Still MS361"; бензопилу марки "Still MS180" оригінал товарно-транспортної накладної № 005136 від 03.07.18, виданої на ім`я ОСОБА_7 на придбання у ДП "Романівський лісгосп АПК" дров в кількості 1,86 куб.м.; деревину, схожу на ясен, у вигляд колод, довжиною приблизно по 100-120 см ухвалено скасувати.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалено не застосовувати.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 03 липня 2018 року в невстановлений досудовим слідством денний час, перебуваючи у кварталі 34 Бердичівського лісництва ДП "Романівський лісгосп АПК", який знаходиться неподалік с. Великі Гадомці Бердичівського району, помітив на землі повалені буревієм дерева породи «Ясен», після чого у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , не повідомляючи своїх злочинних намірів, попросив ОСОБА_10 надати йому допомогу у порубці та перевезенні дров деревини породи «Ясен» із вищевказаного лісового масиву до власного домоволодіння.
07 липня 2018 року, близько 10-00 год. ОСОБА_7 з метою таємного викрадення дров з лісового масиву ДП "Романівський лісгосп АПК" разом із ОСОБА_10 , який не усвідомлював його злочинних дій, на власному автомобілі марки "Citroen Jumper", д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали до кварталу 34 виділу 10 Бердичівського лісництва ДП "Романівський лісгосп АПК".
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 за допомогою бензопил порізали дерева породи "Ясен", що були повалені буревієм, на частини у вигляді дров, об`ємом 2,77 куб. м., вартістю 1078 грн. 95 коп., які завантажили до вантажного відсіку вищевказаного автомобіля, виконавши таким чином всі необхідні дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, після чого почав виїжджати з лісового масиву.
Однак, цього ж дня приблизно о 12 годині при виїзді із лісового масиву ОСОБА_7 був помічений та в подальшому затриманий працівниками поліції, у зв`язку з чим не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом, кваліфікації дій, призначеного судом покарання, просить вирок суду змінити, скасувати в частині рішення щодо конфіскації транспортного засобу марки "Citroen Jumper",д.н.з НОМЕР_2 . Вважає, що зазначений вирок є незаконним і необгрунтованим та підлягає скасуванню в частині конфіскації в дохід держави транспортного засобу "CITROEN Jumper" д.н.з. НОМЕР_2 з наступних причин. Вказує, що він раніше не судимий, вину свою визнав, за місцем роботи та проживання, характеризується позитивно, суспільне небезпечне діяння яке він скоїв, не є тяжким. Та ч.1 ст. 185 КК України, не передбачає конфіскацій тим більш він лише намагався викрасти деревину, яка була не на корню, а являлась буреломом, збиток фактично нікому не заподіяв, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до нього немає. Сума уявного нанесеного збитку складає 1078 грн. 95 копійок, яка є не співмірною з вартістю конфіскованого автомобіля "Citroen-Jumper", який фактично являється для його сім`ї основним "годувальником» та помічником у виживанні. Стверджує, що без вказаного авто його сім`я втратила можливість займатися тваринництвом, що являлось основним доходом для існування сім`ї так як утримувати себе та батьків на зарплату неможливо. Разом з тим, вказує, що суд, посилаючись на п.1 ч.9 ст.100 КПК України зазначив, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх використання. У такому разі, зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю) Знаряддя вчинення злочину це предмети, які призначені для безпосереднього виконання дій, що утворюють об`єктивну сторону складу злочину. Як зазначив суд, слідчий на досудовому слідстві визнав автомобіль марки "Citroen Jumper" д.н.з НОМЕР_2 , речовими доказам у кримінальному проваджені та вони є знаряддям злочину. Але цей факт про визначення авто знаряддям злочину є надуманим, упередженим, та не підтвердженим будь яким процесуальним рішенням, під час досудового слідства, як того вимагає ч.3 ст.110 КПК України. Тому думка про те, що якщо слідчий, визнав авто речовим доказом, то він автоматично визнаний і знаряддям злочину, є сумнівною, і з таким висновком він не погоджується.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор просить у задоволенні даної апеляційної скарги відмовити, а вирок суду залишити без змін. Вважає, що зазначений вирок є законним і обґрунтованим та не підлягає скасуванню з підстав зазначених обвинуваченим ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, а зміст та форма оскаржуваного вироку відповідає вимогам ст.З74 КПК України. Приймаючи рішення, суд правильно дійшов до висновку щодо повної доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та необхідності застосування спеціальної конфіскації.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши зазначені доводі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України обвинуваченим не оскаржується.

Що стосується апеляційних вимог відносно вирішення долі такого речового доказу, як автомобіль обвинуваченого то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду кримінального провадження та задоволені бути не можуть, з огляду на наступне.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів , наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався, та вірно встановивши обставини справи щодо вчинення обвинуваченим злочину із застосуванням належного йому автомобіля, прийшов до обгрунтованого та законного висновку про те, що він є знаряддям даного злочину, у зв`язку з чим він підлягає конфіскації у відповідності до вищенаведених положень ст. 100 КК України та із врахуванням судової практики касаційної інстанції з цього питання .

Так знаряддя вчинення злочину - це предмети, які призначені для безпосередньо виконання дій, що утворюють об`єктивну сторону складу злочину.

Автомобіль марки "Citroen Jumper", д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та під час судового розгляду провадження встановлено, що він є знаряддям злочину, оскільки вчинення ОСОБА_7 крадіжки деревини з лісництва могло відбутися лише за допомогою автомобіля, так як транспортування з метою розпорядження на власний розсуд з місця скоєння протиправного діяння деревини без транспортного засобу було неможливим.

Така ж думка викладена в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2016 року (кримінальне провадження за ч.3 ст. 185 КК України) де встановлено, що знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувались особою для вчинення протиправного діяння. При цьому транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним (наприклад: перевезення викраденого майна з місця вчинення кримінального правопорушення).

Крім того на зазначені обставини звертала увагу і колегія апеляційного суду в своїй ухвалі від 13.05.2019 року, скасовуючи попередній вирок суду в даному кримінальному провадженні від 05.03.2019 року, яким зазначений речовий доказ було повернуто його власнику обвинуваченому.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що, автомобіль марки "Citroen Jumper", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому ОСОБА_7 слід конфіскувати як речовий доказ знаряддя злочину.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що постановою слідчого даний автомобіль хоча і визначено речовим доказом, проте не вказано, що він є зняряддям злочину, а тому суд не мав самостійно визначати його правову природу, є неспромоджними, оскільки вимоги кримінального процесуального закону не передбачають необхідності визнання предмету знаряддям злочину в ході саме досудового розслідування, натомість долю речових доказів в тому числі й питання щодо належності їх до знарядь злочину вирішує суд під час ухвалення рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження.

При цьому інші доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений раніше не судимий, вину свою визнав, за місцем роботи та проживання, характеризується позитивно, суспільне небезпечне діяння, яке він скоїв, не є тяжким та те, що ч.1 ст. 185 КК України, не передбачає конфіскацій а також те, що сума уявного нанесеного збитку складає 1078 грн. 95 копійок і яка є не співмірною з вартістю конфіскованого автомобіля "Citroen-Jumper", який фактично являється для його сім`ї основним «годувальником» та помічником у виживанні, не можуть бути також враховані при вирішенні питання долі речових доказів, враховуючи вимоги ст.100 КПК України, а тому є безпідставними, оскільки не грунтуються на вимогах закону.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про необхідність скасування вироку суду в частині конфіскації автомобіля не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження та не грунтуються на вимогах закону.

Підстав для скасування вироку суду з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2019 року щодо ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: