У Х В А Л А
по скарзі на бездіяльність прокуратури, яка полягає у невнесенні заяви про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань

26.06.2019 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 3 Жмеринського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Жмеринської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні заяви про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку статті 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність Жмеринської місцевої прокуратури, в якій вказав, що його заява про вчинення злочину прокурором була перенаправлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, а не розглянута відповідно до вимог статті 214 КПК України, яка передбачає обов`язкове внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд цієї скарги у його відсутність.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути цю скаргу без її участі та відмовити в її задоволенні з огляду на її безпідставність.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до такого.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з пунктом 8 частини першої розділу 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 6 квітня 2016 року № 139, реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є: прокурори, у тому числі керівники прокуратур, керівники органів досудового розслідування, слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень
Аналіз вказаних вище положень закону свідчить про те, що суб`єктами оскарження бездіяльності у виді невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути прокурор (керівники прокуратури) чи слідчий, які безпосередньо прийняли заяву про злочин, або отримали її для вирішення від керівника прокуратури, начальника поліції чи його заступника по слідству.
В доданих до скарги матеріалах міститься ксерокопія супровідного листа заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 21 червня 2019 року, яким він за належністю для розгляду по суті в межах компетенції із врахуванням положень статті 214 КПК України направив на адресу директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 звернення ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з змісту частини першої статті 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Аналізуючи норми статей 214, 303 КПК України, які свідчать про те, що предметом судового контролю судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.
В своїй заяві про злочин від 21 червня 2019 року ОСОБА_3 просив порушити відносно начальника СВ Жмеринського ВП ОСОБА_7 кримінальну справу та внести її до ЄДРДР за фактом вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 КК України. Вказано, що начальник СВ Жмеринського ВП ОСОБА_7 не виконує вказівки прокуратури щодо строків досудового розслідування, провадження по справах не здійснюється, всі постанови слідчих скасовуються.
З огляду на вищенаведене і з урахуванням того, що ОСОБА_3 просить внести відомості до ЄРДР за частиною першою статті 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб), слідчий суддя вважає, що особа, яка подала скаргу, не зазначає у своїй заяві про злочин тих об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного ним злочину, а відтак не вбачається порушення закону та підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, про які вказує ОСОБА_3 у своїй скарзі.
Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з правовою позицією, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
Суд вважає, що направленням заяви до іншого уповноваженого органу право ОСОБА_3 на доступ до державних органів для вирішення його заяви в даному випадку не обмежується, а є державним регулюванням такого допустимого обмеження.
З урахуванням викладеного вище, підстави для зобов`язання Жмеринської місцевої прокуратури виконати вимоги частини першої статті 214 КПК України, внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 в даному конкретному випадку - відсутні.
Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Жмеринської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні заяви про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_8