Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

30 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
слідчого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000103, внесеному до ЄРДР 18 грудня 2017 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.311, ч.2 ст. 28 ч.3 ст.311, ч.3 ст.28 ч.2 ст.311, ч.3 ст.305 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали визначено рахувати до 04 листопада 2019 року.
Визначено розмір застави у розмірі 1600 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 073 600 грн.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.311, ч.2 ст. 28 ч.3 ст.311, ч.3 ст.28 ч.2 ст.311, ч.3 ст.305 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що судом безпідставно продовжено стосовно ОСОБА_5 найсуворіший запобіжний захід. Зазначає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Звертає увагу, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні

ОСОБА_5 вказаних злочинів.

Прокурор ОСОБА_7 під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказала, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5, ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом знищення документів та речей, які ще не відшукані стороною обвинувачення та можуть мати значення для кримінального провадження, впливати на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення зазначених злочинів, про факти які стали відомі ОСОБА_5 у ході слідства, що може негативно вплинути на його хід та кінцеві результати.

Допитаний слідчий ОСОБА_8 надав пояснення, що вказані ризики існують та вони не зменшилися за період застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують бути актуальними, оскільки на цей час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у сфері незаконного обігу психотропних речовин та прекурсорів, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Наведені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції захисником ОСОБА_6 дані стосовно наявності постійного місця проживання враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження строку виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2019 року відносно ОСОБА_5 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3