печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника майна- адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданим в інтересах ТОВ "Проексп" про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року у справі № 757/30119/19-к в рамках кримінального провадження № 0000331,-

ВСТАНОВИВ:
25.10.2019 року представник ТОВ «Проексп», адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в порядку ст.ст. 170, 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.06.2019 у справі №757/30119/19-к у кримінальному провадженні №0000331 від 12.02.2019, а саме: кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «Проексп»» , заборону користування та відчуження вищезазначеного майно, а також зупинення видаткових операцій з грошовими коштами.

В обґрунтування клопотання зазначає, що арешт на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ та на розрахункові рахунки підприємства накладено необґрунтовано.

Представник особи, в інтересах якої подано клопотання ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення, просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процессу, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000331 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у вищезазначеному провадженні здійснюється Генеральною прокуратурою України.

18.06.2019, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/30119/19-к на підставі клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000331 було накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках: № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффазен Банк АВАЛЬ», МФО 380805 та рахунку № НОМЕР_2 (ел адміністрування ПДВ) відкритий в Казначействі України (МФО 899998), які належать ТОВ «Проексп» (код ЄРДПОУ 40993694). При цьому, встановлено заборону щодо розпорядження грошовими коштами розміщеними на відповідних рахунках. Крім того, зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на банківські рахунки підприємства ТОВ «Проексп».

За висновками слідства начебто саме на підставі фіктивного договору, а саме - Договору на виконання експертизи проекту будівництва № 26-12-18/1 від 19.12.2018 року, укладеного між ТОВ «БРК Проджект інжиніринг» та ТОВ «Проексп» були перераховані кошти на користь ТОВ «Проексп» у розмірі 634 548 (шістсот тридцять чотири тисячі п`ятсот сорок вісім) гривень, при цьому за хибною та помилковою версією слідства роботи за вказаним Договором проведені не були.

Але матеріали справи не містять жодних доказів безпідставного перерахування на користь ТОВ «Проексп» коштів, оскільки фіктивність правочину слідством встановлено не було, крім того роботи за Договором були проведені своєчасно та в повному обсязі, слідством не наведено жодного та допустимого доказу «не проведення» робіт.

Висновки прокурора про протиправність дій ТОВ «Проексп» є безпідставними і такими, що ґрунтуються на припущеннях.

ТОВ «Проексп» дійсно уклало Договір з ТОВ «БРК Проджект інжиніринг» на виконання експертизи проекту будівництва № 26-12-18/1, за умовами вказаного Договору ТОВ «Проексп» провело експертизу в строки обумовлені таким правочином.

Ці обставини підтверджуються відповідними документами.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Кошти, які на цей час знаходяться на рахунках ТОВ «Проексп», жодних ознак речових доказів не мають. Таким чином зазначені кошти не можуть бути речовими доказами у справі.

Відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, унеможливлює конфіскацію майна або стягнення з юридичної особи отриманої вигоди.

З цих же причин неможлива спеціальна конфіскація. Крім того в даному випадку відсутні будь-які підстави вважати можливою спеціальну конфіскацію і з огляду на те, що гроші на рахунку одержані не внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, не призначалися ( не використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, не були предметом злочину, не були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину.

Відповідно до статті 96-6 Кримінального кодексу України до юридичних осіб судом можуть бути застосовані такі заходи кримінально-правового характеру:1) штраф; 2) конфіскація майна; 3) ліквідація.

До юридичних осіб штраф та ліквідація можуть застосовуватися лише як основні заходи кримінально-правового характеру, а конфіскація майна - лише як додатковий. При застосуванні заходів кримінально-правового характеру юридична особа зобов`язана відшкодувати нанесені збитки та шкоду в повному обсязі, а також розмір отриманої неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Статтею 96-8 КК України встановлено, що конфіскація майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави майна юридичної особи і застосовується судом у разі ліквідації юридичної особи згідно з цим Кодексом, а виходячи із приписів статті 96-9 цього Кодексу ліквідація юридичної особи застосовується судом у разі вчинення її уповноваженою особою будь-якого із злочинів, передбачених статтями 109,110,113, 146,147, 160, 260, 262, 258-258-5, 436, 436-1, 437, 438, 442, 444, 447 цього Кодексу.

За обставинами справи в діях посадових осіб ТОВ «Проексп» відсутній склад будь-якого злочину, а про вчинення злочинів внаслідок чого можливо ліквідувати юридичну особу, взагалі відсутні будь-які припущення слідства.

Таким чином немає жодних підстав вважати можливим застосування до товариства заходу кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до приписів статті 173 ч.4 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У зв`язку з арештом всіх поточних рахунків вказаного підприємства, господарська діяльність значно обмежується.

ТОВ «Проексп» не має можливості: погашати заборгованість, оплачувати поточні рахунки за постачання природного газу, що може в подальшому привести до обмеження в постачанні природного газу і блокування опалення у дитячий садочок і басейн; виплачувати заробітну плату працівниками та сплачувати податки на заробітну плату; оплачувати єдиний податок; проводити будівельні роботи у зв`язку із неможливістю придбання матеріалів і обладнання.

При застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки , згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, зокрема арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчому судді не надано належних та допустимих в розумінні положень ст. 86 КПК України доказів на підтвердження доводів клопотання прокурора про фіктивний договору на виконання експертизи проекту будівництва № 26-12-18/1 від 19.12.2018 року. Жодній посадовій особі ТОВ «Проексп» про підозру у вчиненні злочину не оголошено.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Також, при ухваленні судового рішення щодо накладення арешту не було враховано принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності, що є завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Обраний судом спосіб арешту призводить до негативних наслідків як при здійсненні підприємницької діяльності, так суттєво і негативно позначається на інтересах інших осіб, а також репутації компанії як бізнес-партнера. Крім того, Товариство позбавлено можливості зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що негативно впливає на господарську діяльність Товариства та розрахунки з бюджетом та контрагентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексп» (код ЄРДПОУ 40993694), накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2019 у справі № 757/30119/19-к, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффазен Банк АВАЛЬ», МФО 380805.

Скасувати арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексп» (код ЄРДПОУ 40993694), накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2019 у справі № 757/30119/19-к, а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунку №0771 (ел. адміністрування ПДВ) відкритому в Казначействі України (МФО 899998).

Скасувати заборону (дозволити) Товариству з обмеженою відповідальністю «Проексп» (код ЄРДПОУ 40993694) щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в банківській установі ПАТ «Райффазен Банк АВАЛЬ», МФО 380805.

Скасувати заборону (дозволити) Товариству з обмеженою відповідальністю «Проексп» (код ЄРДПОУ 40993694) щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на рахунку № 0771 (ел. адміністрування ПДВ) відкритому в Казначействі України (МФО 899998).

Скасувати зупинення видаткових операцій з грошовими коштами, що надходять на банківські рахунки та скасувати зупинення видаткових операцій з коштами, які надійшли на адресу та вже знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексп» (код ЄРДПОУ 40993694), а саме рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффазен Банк АВАЛЬ», МФО 380805 та рахунку № 0771 (ел. адміністрування ПДВ) відкритому в Казначействі України (МФО 899998)

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 15:40 год. 01 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1