Номер провадження: 11-сс/813/831/19
Номер справи місцевого суду: 520/9524/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000560 від 02 серпня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.149КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В якості альтернативного запобіжного заходу визначено розмір застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 300,00 грн. та, у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби.

Доводи апеляційної скарги захисник обґрунтував тим, що жодний ризик у клопотанні про застосування вказаного запобіжного заходу, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Окремо захисник зазначив, що альтернативний запобіжний захід застава, визначений слідчим суддею, є завідомо непомірним для підозрюваного, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Крім того, слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний в повній мірі визнає свою вину, розкаюється в скоєному, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, тому не має на меті переховуватись від органів слідства або суду.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце апеляційного розгляду, жодних клопотань до суду не подавав, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 11.05.2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України (а.с. 21-24), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років із конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме в тому, що він у квітні-травні 2019 р., за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи умисел на здійснення вербування кількох осіб з метою їх подальшого переміщення за межі України до Ізраїлю для сексуальної експлуатації за грошову винагороду, здійснив вербування раніше незнайомих йому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , використовуючи їх уразливий стан.
Зазначена підозра не є на даний час предметом оскарження в апеляційному порядку та підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 від 11.04.2019 року (а.с. 10-11) та потерпілої ОСОБА_11 від 06.05.2019 р. (а.с. 13-14); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.05.2019 р. (а.с. 15-16); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 11.05.2019 р. (а.с. 17-18) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що ризики, зазначені органом досудового розслідування у клопотанні є припущеннями та жодним чином не доведені, апеляційний суд зазначає про такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с. 45), в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконного впливу на потерпілих та свідка в зазначеному кримінальному провадженні, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого зухвалого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, пов`язаного із позіханням на волю та гідність людини, з використанням уразливого стану потерпілих осіб; анкетні та контактні дані потерпілих та свідка відомі підозрюваному.

Водночас, на переконання колегії суддів, зазначений в мотивувальній частині ухвали слідчого судді ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, є припущенням та жодними матеріалами провадження не підтверджується. Натомість, ОСОБА_7 раніше не судимий.

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що підозрюваний визнає свою провину, розкаюється у вчиненому, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей, колегія суддів вважає їх слушними та такими, що відповідають дійсності, однак наголошує на тому, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 .
Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, обставини його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано та чітко прийняв до уваги слідчий суддя.

Водночас, враховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності та погоджуючись із доводами сторони захисту, при загалом вірному застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на переконання апеляційного суду, визначив в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі, який є непомірним для підозрюваного, не мотивувавши належним чином свої висновки з приводу саме такого її розміру (300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Так, відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 4 статті 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Визначаючи заставу у максимальному розмірі, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством для осіб, підозрюваних у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя жодним чином не мотивував свої висновки та не врахував майновий стан підозрюваного, який є не працевлаштованим.

При цьому, колегія суддів, враховуючи позитивну характеристику особи підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема те, що він визнає провину у скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений (а.с. 35) та має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с. 36-37),а також його майновий стан, а саме, відсутність працевлаштування, вважає за необхідне зменшити розмір застави, визначеної слідчим суддею як альтернативного запобіжного заходу та встановити її в мінімальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 157 760 грн.
Саме такий розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, буде достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та виконання покладених на останнього обов`язків, є помірним для нього та не призведе до неможливості виконання застави.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою як постановленої із порушенням норм кримінального процесуального закону у зв`язку із визначенням слідчим суддею підозрюваному як альтернативного запобіжного заходу застави в непомірному для нього розмірі.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, наявність доведених ризиків можливого переховування останнього від органів досудового розслідування й суду та незаконного впливу на потерпілих та свідка в зазначеному кримінальному провадженні, особу підозрюваного та його майновий стан, який офіційно не працевлаштований, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у мінімальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576 300,00 грн. та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 .
Застосувати відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 09.07.2019 року.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 157 760 грн.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок:
Банківські реквізити по сплаті коштів під заставу по Одеському апеляційному суду
Отримувач: Одеський апеляційний суд
Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321
Р/р 6720, МФО 820172
Банк отримувача: ДКСУ м. Київ
Призначення платежу: згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 28 травня 2019 року, заставна сума за ОСОБА_7 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_7 звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця реєстрації, проживання або роботи, контактних номерів мобільного телефону;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Строк дії ухвали закінчується 09.07.2019 р. в межах строку досудового розслідування.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4