Справа № 353/579/19
Провадження № 1-кп/353/91/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач кримінальне провадження N 0000131, занесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючою, одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої, громадянки України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше приміщення.
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах:
03.06.2019 року, близько 16 год. 50 хв., ОСОБА_5 зайшла до господарства своєї сусідки ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , з метою позичити продуктів харчування. Оскільки в цей час на подвір`ї господарства ОСОБА_6 нікого не було, а двері житлового будинку були зачинені, у ОСОБА_5 виник умисел на крадіжку чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 зберігає у погребі, який знаходиться на території господарства, продукти домашньої консервації, через незачинені у погріб двері проникла всередину приміщення, де виявила банки із консервацією.
В подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю власників господарства та сторонніх осіб, а також тим, що за її діями ніхто не спостерігає, склала у поліетиленовий мішок, який виявила в погребі 1 банку засоленого свинного сала ємністю 3 л, вартістю 170 грн., 1 банку домашніх маринованих огірків ємністю 1 л, вартістю 45 грн., 2 банки маринованих помідорів ємністю по 1 л, вартістю 45 грн. кожна, 2 банки домашнього свинного смальцю ємністю по 1 л та 1 банку домашнього свинного смальцю ємністю 0,5 л, вартістю по 70 грн. за 1 л, 1 банку столового буряка ємністю 0,75 л, вартістю 30 грн. за 1 л.
Тобто ОСОБА_5 , з метою крадіжки, склала в пакет чуже майно на загальну суму 502,50 грн. та винесла його за межі господарства на дорогу, однак в цей час була помічена та зупинена жителями с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які викрили її у крадіжці, та пізніше передали її працівникам Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.
Таким чином ОСОБА_5 , намагаючись вчинити крадіжку продуктів харчування, виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочинні наміри до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки була помічена та затримана неподалік місця вчинення злочину.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнала повністю та підтвердила всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснила, що в червні 2019 року вона, скориставшись відсутністю своєї сусідки ОСОБА_6 у будинковолодінні, вчинила крадіжку консервованих продуктів з погребу останньої. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати та врахувати те, що матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_6 завдано не було.
Потерпіла ОСОБА_6 подала суду заяву, в якій зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, не заперечувала щодо розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України, щодо обрання покарання для обвинуваченої поклалась на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Тому при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд також враховує, що кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченою, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, обвинувачена відповідно до ст. 89 КК України вважається несудимою (інформація сектору інформаційної підтримки Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області № 3985 віж 05.06.2019 року, а.с. 102), посередньо характеризується по місцю проживання (характеристика Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 684 від 05.06.2019 року, а.с. 99), не перебуває на обліку в психіатричному кабінеті та числиться на профілактичному спостереженні у наркологічному кабінеті (довідка Тлумацької ЦРЛ від 05.06.2019 року, а.с. 101), не працює, думку потерпілої, яка щодо призначення покарання поклалась на розсуд суду, та думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання без позбавлення волі.
У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої.
У досудовій доповіді Тлумацьким районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 08.08.2019 року зроблено висновок, що, беручи до уваги середню ймовірність вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки, що становить обвинувачена для суспільства, інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_5 , її спосіб життя, відношення до скоєного злочину, її виправлення без позбавлення волі на певний строк можливе за умови покладення відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.с. 76-79).
За викладених обставин суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 має бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання і до неї можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 судом не встановлено.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до 100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного їй основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки протягом іспитового строку:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після вступу вироку в законну силу, речові докази: 1 банка засоленого свинного сала ємністю 3 л, 1 банка домашніх маринованих огірків ємністю 1 л, 2 банки маринованих помідорів ємністю по 1 л, 2 банки домашнього свинного смальцю ємністю по 1 л, 1 банка домашнього свинного смальцю ємністю 0,5 л, 1 банка столового буряка ємністю 0,75 л, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутими за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_1