КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 21 травня 2019 року апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костопіль Рівненської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю: прокурора підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 21 травня 2019 року, заборонивши йому в період часу з 21:00 год. до 06:00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного, який має сім`ю та малолітню дитину, утримує дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, позитивно характеризується релігійними організаціями, має зареєстроване місце проживання, не має на меті впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також те, що з наданих суду доказів не вбачається доведеності прокурором обставин, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до переконання про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Зокрема, автор апеляційної скарги звертає увагу на те, що слідчим суддею не в повній мірі враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного та інших учасників даного кримінального провадження та кримінального провадження під № 0000707, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на викладене, прокурор вважає, що відсутні підстави для застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 07 лютого 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000041, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
22 березня 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України і повідомлено про підозру у пропозиції службовій особі, яка займає відповідальне становище надати неправомірну вигоду, а так само наданні такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує та надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
23 березня 2019 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2019 року у задоволенні вказаного клопотання слідчого було відмовлено та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 21 травня 2019 року, з забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21-00 год. до 06-00 год., наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Також, було відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_6 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на поруки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, не встановлено підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, вищевикладене нівелює доводи прокурора про те, що слідчим суддею не враховано при прийнятті рішення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається та встановлено слідчим суддею, що підозрюваний має сім`ю та малолітню дитину, утримує дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, позитивно характеризується релігійними організаціями, має зареєстроване місце проживання, та відсутні обґрунтовані докази того, що він має на меті впливати на свідків в вказаному кримінальному провадженні.

Надуманими слід визнати доводи прокурора про те, що слідчим суддею не в повній мірі враховано тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні цього правопорушення, зважаючи на те, що в ухвалі слідчого судді надано відповідну оцінку вказаним доводам.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, без змін, оскільки, як уважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, враховуючи усі обставини у їх сукупності, підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу, ніж домашній арешт в певний період доби, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_6 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на поруки та клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, до 21 травня 2019 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/2421/2019 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1