Справа № 573/942/19
Номер провадження 1-кп/573/95/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ворожба Білопільського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, з судомами F0.3», раніше судимого:

1) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 22 лютого 2001 року за ч. 3 ст. 101 КК України в редакції 1960 року до 5 років позбавлення волі,

2) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 20 листопада 2006 року за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

3) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2011 року за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

4) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 28 травня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, судимості не зняті і не погашені

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,,

ВСТАНОВИВ:
21 січня 2019 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої висловлювався в її адресу нецензурними словами, намагався вдарити, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.

Постановою Білопільського районного суду від 22 січня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 та піддано адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк 60 годин.

22 січня 2019 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , під час якої висловлювався в її адресу нецензурними словами, намагався вдарити, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.

Крім того, 23 січня 2019 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якої ображав їх нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останніх.

Постановою Білопільського районного суду від 24 січня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї матері та сестри і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, 26 січня 2019 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_6 , під час якої ображав їх нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останніх.

Постановою Білопільського районного суду від 04 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї матері та сестри та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності внаслідок малозначності правопорушення.

04 лютого 2019 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягли у висловлюваннях в її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.

Постановою Білопільського районного суду від 04 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї сестри та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, 04 лютого 2019 року близько 18 години 29 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягли у висловлюваннях в її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.

Також, 06 лютого 2019 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягли у висловлюваннях в її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.

Крім того 11 лютого 2019 року близько 01 години 03 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягли у висловлюваннях в її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.

Постановою Білопільського районного суду від 11 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї сестри і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 680 грн.

12 лютого 2019 року близько 20 години 30 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив повторно протягом року насильство в сім`ї відносно своєї сестри ОСОБА_6 та матері ОСОБА_5 , а саме: висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останніх.

Постановою Білопільського районного суду від 13 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї матері та сестри і піддано адміністративному стягненню у виді арешту на строк 15 діб.

Також, 13 лютого 2019 року, близько 12 години 30 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи в себе вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дії фізичного та психологічного насильства, що виявилися у словесних образах останніх нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, хапанні ОСОБА_5 за руки та виштовхуванні її на вулицю в холодну пору року без верхнього одягу, де остання провела три години до прибуття рідних.

Внаслідок умисних протиправних дій з боку ОСОБА_4 , його матір ОСОБА_5 зазнала психологічного насильства, яке виразилося в словесних образах, погрозах фізичною розправою, залякуванні та фізичному насильстві, зокрема, в хапанні за руки та штовханні на вулицю в легкому одязі в холодну пору року, що викликало у останньої психологічні та фізичні страждання та погіршення якості її життя, а його рідна сестра ОСОБА_6 зазнала психологічного насильства, яке виразилося в словесних образах, погрозах фізичною розправою, залякуванні, що викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Крім того, 01 червня 2019 року близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на залізничному переїзді Південно-Західної залізниці, на межі вул. Слобідська та вул. Миру в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, вільно зайшов до незачиненого приміщення чергового по переїзду щоб попити води.

Перебуваючи всередині вказаного приміщення, ОСОБА_4 побачив на письмовому столі мобільний телефон марки «NOMI», модель «і241+Gold», золотистого кольору, без чохла, імеі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю в приміщенні власника майна та інших сторонніх осіб, ОСОБА_4 , діючи таємно, повторно, поклав мобільний телефон марки «NOMI», моделі «і241+Gold», золотистого кольору, без чохла, імеі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю 517 грн. до кишені штанів та вийшов з приміщення посту чергового по переїзду, де його в цей час побачила власниця мобільного телефону ОСОБА_8 , яка прибирала клумбу біля приміщення посту чергового по переїзду. Останній ОСОБА_4 пояснив, що заходив попити води та пішов у напрямку вул. Миру, що в м. Ворожба Білопільського району Сумської області.

Через декілька метрів ОСОБА_4 почув крик потерпілої ОСОБА_8 , яка просила зупинити його, оскільки виявила крадіжку мобільного телефону. У цей момент ОСОБА_4 викинув мобільний телефон з кишені штанів у траву біля дороги та продовжив рухатися прямо, але був зупинений ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 , розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив злочини з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальних актах та описовій частині вироку, зокрема зазначив, що 13 лютого 2019 року, приблизно в обідній час, у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_6 сварку, в ході якої словесно ображав останніх, виражався в їх адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та, схопивши матір за руки, виштовхнув її на вулицю без верхнього одягу. Крім того ОСОБА_4 також додав, що через те, що мати та сестра провокували його, він неодноразово вчиняв з ними сварки, під час яких виражався в адресу останніх нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що не раз притягувався Білопільським районним судом до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї.

Також ОСОБА_4 пояснив, що після обіду 01 червня 2019 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викрав з приміщення чергового по переїзду, що в м. Ворожба, куди зайшов щоб попити води, мобільний телефон «NOMI». Відійшовши трохи від вказаного приміщення, почув крик жінки та викинув вказаний мобільний телефон у траву. Вартість викраденого майна не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Вищезгаданий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства до особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочинів та після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_4 злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Особу обвинуваченого, який маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів різної категорії та ступеню тяжкості, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові умисні злочини, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, з судомами F0.3», не інвалід, не працює, власної сім`ї та утриманців не має, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, негативно характеризується за місцем проживання як особа, яка зловживає спиртними напоями (а. с. 69-89).

Також суд враховує думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , висловлену в адресованих суду письмових заявах, зокрема те, що останні просять призначити ОСОБА_4 покарання, в межах санкції інкримінованих йому статей кримінального закону, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. При цьому потерпіла ОСОБА_6 просить призначити останньому покарання за ст. 126-1 КК України, пов`язане з обмеженням його свободи (а. с. 26, 53, 63, 68).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, що згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи похилого віку та особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах, а також рецидив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, беручи до уваги що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені вище обтяжуючі та пом`якшуючі відповідальність обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку, що за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст. 126-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 заслуговує на покарання в межах санкції зазначених частин статей, у виді арешту, призначене за правилами ч. 1 ст. 70 КК України

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 65-66).

На підставі ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 785 грн. 05 коп. (а. с. 67).

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 126-1 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання та поміщення до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речовий доказ - мобільний телефон «NOMI», моделі «і241+Gold» золотистого кольору, без чохла, імеі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_3 залишити потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: