Справа № 727/9328/18
Провадження № 1-кп/727/45/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підпилип`я Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.02.2017 року за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.04.2018 року за ст.ст.185 ч.2, 69, 71 КК України до двох років позбавлення волі та штрафу в сумі 850 грн., у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 12.03.2018 року приблизно о 12.35 год. разом із особою, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року, проходили по вулиці І.Чеховського м. Чернівці. ОСОБА_4 побачив на подвір`ї господарства будинку АДРЕСА_2 автомобіль марки «ВАЗ 2121 Нива», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 . ОСОБА_4 запропонував особі, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року, незаконно заволодіти вказаним автомобілем з метою подальшого використання, на що останній погодився.
Після цього, ОСОБА_4 переліз через ворота господарства АДРЕСА_2 , а особа, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року, залишився на вулиці для того, щоб спостерігати за появою сторонніх осіб чи власника будинку. ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля, взяв руками дверну ручку водійської двері, яка не була зачинена на замок, потягнув її на себе, і таким чином відчинив двері вказаного автомобіля. Потім, з метою подальшого руху, ОСОБА_4 сів за кермо вказаного автомобіля та шляхом повороту ключа, який знаходився в замку запалювання, декілька разів намагався завести двигун автомобіля, одна не зміг цього зробити. Після цього, ОСОБА_4 вийшов із автомобіля, відчинив зсередини ворота вказаного господарства і покликав на допомогу особу, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року. В подальшому, ОСОБА_4 та особа, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року, почали виштовхувати автомобіль з подвір`я вказаного будинку у сторону дороги, зокрема: особа, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року, поклав руки на задній багажник та почав тягти автомобіль на себе в сторону воріт, а ОСОБА_4 керував та штовхав автомобіль з місця водія. Виштовхавши автомобіль до воріт господарства, особа, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року, відійшов, щоб продовжити спостерігати за появою сторонніх осіб, однак ОСОБА_4 знову почав кликати його на допомогу. В цей момент їх побачив потерпілий ОСОБА_6 , який вийшов із будинку. Після чого, ОСОБА_4 разом із особою, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року, з місця вчинення злочину втекли, не зумівши завести двигун автомобіля та не вчинивши усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 12.03.2018 року приблизно о 19.00 год. за попередньою змовою із особою, яка засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2018 року, перебуваючи по вулиці Гастелло, 2 м. Чернівці, з-під капоту автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , викрали акумуляторну батарею марки «Zubr», модель «6CT-60A3 R+ 60 Ah 12V 500 A (EN)», яка належала потерпілому ОСОБА_7 . Вартість акумуляторної батареї згідно з висновком експерта №70-Р від 30.03.2018 року становить 1413,13 грн.
Після чого з місця вчинення злочину пішли, а викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 1413,13 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю і в своєму поясненні підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється, просив його суворо не карати. Цивільний позов не визнав.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд вважає, що його винність в незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, повністю підтверджується показами потерпілого в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив суду, що 12.03.2018 року він їздив по особистих справах власним автомобілем марки «ВАЗ 2121 Нива», д.н.з. НОМЕР_1 . Повернувшись до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , він залишив автомобіль на подвір`ї будинку та не закрив його. Через певний проміжок часу почув, що хтось завів автомобіль. Виглянувши у вікно, він побачив біля автомобіля двох молодих людей. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що один з них вже тікав, а інший вийшов з автомобіля і також почав тікати, автомобіль знаходився вже майже біля воріт, які були відчинені. Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Крім того, обвинувачений під час судового засідання визнав себе винним у межах пред`явленого обвинувачення повністю, розуміє зміст обставин, добровільно висловлює свою позицію відносно визнання вини у вчинені злочину, суд розцінює його показання як об`єктивні та такі, які відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_6 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Заслухавши покази обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового слідства, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.289 КК України як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ч.2 ст.50 ККУкраїни, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчинених злочинах, про що свідчить повне визнання своєї вини та готовність нести передбачену законом відповідальність, активне сприяння розкриттю злочинів, про що свідчить надання правдивих та послідовних показань.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не працює, неодружений, раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
З врахуванням обставин, встановлених у кримінальному провадженні, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкості вчинених ним злочинів, серед яких злочин, передбачений ч.3 ст.15 - ч.2 ст.289 КК України є тяжким, а злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, реалізуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, покарання необхідно призначити у вигляді позбавлення волі. Однак враховуючи молодий вік обвинувачуваного, що він повністю визнав свою вину у вчиненому і розкаявся, що він своїми послідовними показами сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України як необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає, що заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди в сумі 10000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки потерпілим не надано доказів понесення вказаних витрат, зазначені потерпілим обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, на думку суду заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 15000 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки діями обвинувачуваного потерпілому були заподіяні моральні страждання, адже в момент заволодіння його автомобілем він перебував вдома, він ризикував своїм здоров`ям, в нього з`явився страх за своє життя. А тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 , враховуючи доведений потерпілим обсяг заподіяних моральних страждань, необхідно стягнути шкоду в розмірі 3000 грн.

Згідно з ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що необхідно звернути внесену за ОСОБА_4 заставу в дохід держави, оскільки він належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду до Шевченківського районного суду м. Чернівці, в судові засідання не з`являвся без поважних причин та не повідомляв про причини своєї неявки, в зв`язку з чим перебував в розшуку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371-376, 395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.2 ст.185 КК України у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання і покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з 11 січня 2019 року. Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час перебування під вартою з 15 березня 2018 року по 26 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 3000 (три тисячі) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 відмовити.

На підставі ст.182 ч.8 КПК України заставу у розмірі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривні, внесену ОСОБА_8 за ОСОБА_4 , згідно з квитанцією №0.0.995557998 від 23 березня 2018 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України і використовувати у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Речові докази у справі:
- акумуляторну батарею, яка повернута потерпілому ОСОБА_7 , залишити в його розпорядженні;
- паперовий конверт зі слідами рук, вилученими 12.03.2018 року з автомобіля марки «ВАЗ 2121 Нива», д.н.з. НОМЕР_3 , та дактилокартою ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- паперовий конверт зі слідами рук, вилученими 12.03.2018 року із зовнішньої поверхні дверцят та капоту автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , та дактилокартами ОСОБА_7 і ОСОБА_9 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: