Справа № 639/2835/19
Провадження № 1-кп/639/377/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 21.03.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000388 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Станічно-Луганського району Луганської області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 21.03.2019 року приблизно о 09:30 год., керуючи технічно справним автомобілем "Фольксваген Тігуан, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Конєва в м. Харкові зі сторони вул. Конторської в напрямку вул. Полтавський шлях, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1; 5.35.2 «Пішохідний перехід» розділу 1 Правил дорожнього руху України (далі Правила) та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» розділу 2 Правил, розташованого поблизу будинку № 9, в порушення вимог п. 18.1 Правил згідно з якими: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», діючи необережно, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо по ходу руху автомобіля, якого він міг об`єктивно бачити з відстані не менш 150 м, та скоїв на нього наїзд, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/219-А/19 від18.04.2019 року у ОСОБА_4 встановлене тілесне ушкодження у вигляді закритого крайового перелому головки 2-ї п`ясної лівої кисті, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 7/356СЕ-19 від17.04.2019 року у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Фольксваген Тігуан» ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Так, 17.05.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Так, згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо беззастережного визнання своєї вини у судовому провадженні обвинуваченим ОСОБА_5 , а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме: у вигляді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні також просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор проти затвердження вказаної угоди про примирення заперечувала, оскільки обвинувачений є пенсіонером, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості і йому не може бути призначене покарання у вигляді обмеження волі у відповідності до ч.3 ст.61 КК України.

Розглянувши питання про затвердження угоди, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність її вимогам КПК України та/або закону. При цьому суд відмовляє в затвердженні угоди,якщо її умови суперечать вимогам цього Кодексу та /або закону.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості та є особою,що досягла пенсійного віку.

Як вбачається зі змісту укладеної між сторонами угоди про примирення від 17.05.2019р. узгодженим сторонами покаранням за вчинене правопорушення за ч.1 ст.286 КК України є обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі як вид покарання не застосовується,в тому числі і до осіб ,що досягли пенсійного віку.

Отже, в даному кримінальному провадженні умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України,а саме: невідповідність узгодженого сторонами покаранням вимогам ст.61ч.3 КК України,у зв`язку із чим суд відмовляє у затвердженні вищевказаної угоди між сторонами по даному кримінальному провадженню та продовжує судовий розгляд у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 471, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 17.05.2019 року по кримінальному провадженню №0000388, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

Суддя ОСОБА_1