Справа № 349/1824/19
Провадження № 1-в/349/56/19
У Х В А Л А
іменем України
30 жовтня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву директора Комунального некомерційного підприємства "Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради" про зміну примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи,

учасники судового провадження:

представники ОПЛ №2 ОСОБА_4 , ОСОБА_5

адвокат ОСОБА_6

прокурор ОСОБА_7

особа щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_3

встановив:

23 жовтня 2019 року до суду надійшла заява директора Комунального некомерційного підприємства "Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради" (далі КНП "ІФСЗНПДІФОР") ОСОБА_8 про зміну примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_3 на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В обгрунтування заяви зазначено, що ухвалою Ківерцівського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2018 року щодо хворого ОСОБА_3 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Після проведеного лікування психічний стан хворого покращився, він спокійний, впорядкований, гостра психосоматика відсутня, фон настрою рівний, не виявляє ознак тяжкого психічного розладу та не являє собою значної суспільної небезпеки, а тому не потребує продовження лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом. Комісія лікарів прийшла до висновку про можливість зміни примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні представники психіатричного закладу заяву підтримали із підстав, наведених у заяві. Пояснили, у зв`язку зі зміною психічного стану здоров`я ОСОБА_3 відпала необхідність лікування хворого у закладі з надання психіатричної допомоги та можлива зміна примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_3 у судовому засіданні просив заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вимог заяви, просив її задовольнити як обґрунтовану.

Захисник у судовому засіданні підтримав заяву.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 листопада 2009 року до ОСОБА_3 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом - Дніпропетровської психіатричної лікарні.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року ОСОБА_3 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом і переведено його для подальшого примусового лікування в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_3 змінено вид примусових заходів медичного характеру в умовах посиленого нагляду на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2019 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 з перебуванням у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, строком на 6 (шість) місяців.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КНП "ІФСЗНПДІФОР" від 16 жовтня 2019 року № 29, ОСОБА_3 перебуває на лікуванні з діагнозом: параноїдна шзофренія, безперервний перебіг, параноїдний синдром виражений змішаний тип дефекту. У хворого на даний час відсутній страх, його психічний стан покращився, гостра психосоматика відсутня, дещо тривожний, метушливий, мовний контакт формальний, орієнтований достатньо, галюцинації та маячіння відсутні, мислення сповільнене, розщеплене, емоційно бідний, фон настрою рівний, у відділенні режиму не порушував, інтелектуально-мнестичні функції та волові процеси знижені, критика знижена. Після проведеного лікування психічний стан хворого покращився, він не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом.

Згідно ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» та ч.3 ст. 514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року звернуто увагу судів на те, що метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: вилікування, чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК; запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

За таких обставин, досліджених і перевірених у судовому засіданні,заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.512, 514 КПК України, суд,-

постановив:

Заяву задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 вид застосування примусових заходів медичного характеру з перебування у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на строк 6 місяців.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1