ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4499/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1593/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю захиснкиа - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах установи «Харківський слідчий ізолятор», в межах строків досудового розслідування, тобто до 04.10.2019 року (а.с. 73-75).
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 29 серпня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання про продовження застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб в межах строку досудового розслідування. (а.с. 2-5).
В обґрунтування клопотання, слідчий вказував, що старшим слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001143 від 03.07.2019 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
04.07.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 19-21).
Ухвалою слідчого судді Жовтневого міського суду Харківської області від 05.07.23019 року застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Постановою керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 від 27.08.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 04.10.2019 року.
Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя дійшов висновку, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обгрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом огляду місця події від 03.07.2019 року під час якого виявлено: змиви рідини бурого кольору (на бетонній доріжці, що веде від входу на територію домоволодіння до входу до житлового будинку, на землі у траві на відстані 4 м. від входу до житлового будинку, на бетонній поверхні на відстані 1 м. від входу до житлового будинку, на дерев`яному паркані біля входу до житлового будинку, на ступенях біля входу до житлового будинку, на градуснику, що закріплено з права біля вхідної двері до житлового будинку) та кухонний ніж зі слідами рідини бурого кольору; протоколом огляду місця події від 03.07.2019 року під час якого виявлено та вилучено: футболку темно-синього кольору з двома наскрізними отворами зі слідами речовини бурого кольору, блузку жіночу білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, покривало жовтого кольору з червоно-коричневими вставками зі слідами речовини бурого кольору, рушник різнокольоровий зі слідами речовини бурого кольору; протоколом затримання ОСОБА_9 , відповідно до якого, у нього було виявлено та вилучено: футболку «Поло» білого кольору в червоні та чорні смуги зі слідами речовини бурого кольору та шорти сірого кольору з плямами на поверхні; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною ОСОБА_9 та рідною сестрою ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю ОСОБА_9 та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин обрання запобіжного заходу, розмір застави судом не визначений.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року та обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, з порушеннями норм матеріального та процесуального права та такою що підлягає скасуванню внаслідок не об`єктивно з`ясованих всіх обставин справи з порушенням вимог КПК України.

Прокурор належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи однак з невідомих причин на апеляційний розгляд не з`явився.

За таких обставин, в силу вимог ст.405 КПК України неявка прокурора не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов вірного висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Крім того, вважає, що існування ризикіу передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України є не доведеним.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 без визначення суми застави, слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;

2. наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

3. недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с. 132-133).

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та про необґрунтоване застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваного попередньою ухвалою.
Належного обґрунтування на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, апеляційна скарга не містить.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою продовження тримання під вартою ОСОБА_9 є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді продовження тримання підозрюваної під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 є недостатнім.

Ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Кваліфікація скоєного може бути змінена лише в порядку передбаченому КПК України, під час досудового розслідування, а всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, вірність кваліфікації скоєного, питання винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя врахував сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України; дані про особу підозрюваного; вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 з чим погоджується і апеляційний суд.

Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу (а.с.8-10).
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.
Слідчим суддею вимоги ч.1 ст.197 КПК України дотримано.
Відповідно до вимог ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Дана норма є імперативною.
Не дотримання вимог, ч.3 ст.295 КПК України, з боку слідчого чи прокурора не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді і не є підставою для не розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали.
З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваної під вартою.
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про продовження щодо ОСОБА_9 строку тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не було надано жодного доказу, який би свідчив про існування обставин, які підтверджують наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України неспроможні.
Також, посилання захисника на тому, що висновки слідчого судді базуються на необґрунтованій підозрі судовою колегією не приймається, оскільки ухвала слідчого судді від 05.07.2019 року про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_9 заходу у вигляду тримання під вартою строком на 60 днів набрала законної сили.
В цій ухвалі слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру, відповідно до чинного КПК України, матеріали справи не мають.
Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки захисник, стверджуючи про необґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді належним чином мотивованою та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року щодо продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою в межах строку досудового розслідування до 04.10.2019 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді