Ухвала

Іменем України
31 травня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-2635 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 9 квітня 2019 року щодо нього.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 листопада 2018 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 21042 гривні 61 копійка витрат на лікування, 40000 гривень компенсації завданої моральної шкоди, 4000 гривень судових витрат за правничу допомогу.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 9 квітня 2019 року апеляційну скаргу засудженого залишено без задоволення, а вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 листопада 2018 року - без змін.
За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому, що він 30 червня 2018 року близько 02 години 30 хвилин, перебуваючи на порозі кафе-бару «Гетьман», розташованого в с. Громівка Новотроїцького району Херсонської області, на підставі раптово виниклих неприязних відносин з його односельчанином ОСОБА_5 , в ході сварки, умисно, не передбачаючи можливості заподіяння в результаті своїх дій тілесних ушкоджень, хоча повинен і міг їх передбачити, наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме лівого вуха, від чого останній, втративши свідомість, впав з порогу на ґрунт на праву ногу, внаслідок чого отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді відкритого гвинтоподібного багато уламкового перелому нижньої третини правої великої гомілкової кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому верхньої треті правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд, в супереч вимогам ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали не вказав мотиви, з яких виходив при постановленні ухвали і підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Просив ухвалу Херсонського апеляційного суду від 9 квітня 2019 року щодо нього скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
У касаційній скарзі засуджений не оскаржує висновків суду в частині доведеності його винуватості та кваліфікацію його дій.
ОСОБА_4 зазначає, що він не погоджується із розміром моральної шкоди, яку було стягнути на користь потерпілого. Вважає, що розмір відшкодування моральних збитків не вмотивований судами та не відповідає тим наслідкам, які настали в результаті його протиправних дій. Апеляційний суд під час розгляду його скарги не дав відповіді на всі її доводи, не взяв до уваги те, що протиправні дії мали необережний характер, а також те, що він є інвалідом третьої групи.
Колегія суддів Верховного Суду вважає доводи засудженого щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Ухвала Херсонського апеляційного суду від 9 квітня 2019 року свідчить про те, що переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 419 КПК України дав належну оцінку доводам засудженого та обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.
У справах «Болдеа проти Румунії» та «Гелле проти Фінляндії» Європейський суд з прав людини зазначав, що мета викладення мотивів рішення полягає у тому, щоб показати сторонам, що їх почули. Водночас це зобов`язує суддю обґрунтовувати свої міркування об`єктивними аргументами і дотримуватись прав сторін. Хоча суд не мусить надавати відповідь на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, було вивчено.
Суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу в межах своїх повноважень та із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, перевіривши матеріали справи дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. Своє рішення суд у відповідності до вимог ст. 419 КПК України належним чином мотивував, при цьому навів підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яку стягнуто із ОСОБА_4 , суди першої та апеляційної інстанції взяли до уваги те, що потерпілий ОСОБА_5 , тривалий час переносив сильний фізичний біль, він отримав ушкодження здоров`я, яке є невідновлювальне, був обмежений в своїх діях, став непрацездатним, втратив заробіток, ушкодження заважає вести йому звичний спосіб життя, тому він вимушений вживати заходи для зміни способу життя. При цьому суди виходили із засад розумності, виваженості та справедливості.
Щодо посилання ОСОБА_4 на те, що він є інвалідом третьої групи та неспроможний відшкодувати завдану моральну шкоду в такій сумі, колегія суддів вважає за доцільне вказати наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
В даному випадку суди правильно не взяли до уваги матеріальне становище засудженого та інші обставини, на які останній посилався, як на підстави для зменшення заявленого розміру моральної шкоди.
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги засудженого немає.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 9 квітня 2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3