Справа № 463/4397/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/262/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 27.02.2019 р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0001811 від 10.07.2018р.,
з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.02.2019р. ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначено покарання повністю приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2017р. і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 19.07.2018р. Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку у законну силу.

За вироком суду, ОСОБА_7 10.07.2018 року приблизно о 15 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, 31 (парк поблизу ЛОДКЛ ЛОР «Охматдит»), маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, скориставшись моментом несподіванки, підійшов до ОСОБА_9 , яка у цей момент йшла по сходах у зазначеному парку, після чого лівою рукою схопив потерпілу в область між правим плечем та шиєю, таким чином утримуючи її біля себе та одночасно правою рукою силоміць схопив ланцюжок із медальйоном із жовтого золота, які були у неї на шиї, та зірвав їх, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження, після чого із викраденим з місця події втік. Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 8 000 гривень.

Не погоджуючись із даним вироком суду апеляційні скарги подали захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження, звільнивши обвинуваченого з-під варти.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що вирок суду є незаконним внаслідок істотного порушення норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину щодо потерпілої ОСОБА_9 не визнав і підставою для ухвалення щодо нього обвинувального вироку стали показання потерпілої про те, що вона впізнала ОСОБА_7 як особу, яка скоїла щодо неї злочин. Суд першої інстанції, як на доказ вини обвинуваченого, покликався на протокол пред`явлення особи для впізнання від 17.07.2018р. Проте, вважає, що даний протокол відповідно до ст. 86 КПК України є недопустимим доказом, оскільки у процесі судового розгляду справи не було встановлено при яких обставинах проводилась така слідча дія. Зазначає, що у даному протоколі понятими вказані гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які судом першої інстанції неодноразово викликались для допиту для з`ясування обставин проведення слідчої дії. Однак, дані поняті жодного разу на виклик суду не з`явились і суду не вдалось встановити їх місцезнаходження. Окрім цього, зазначає, що суд першої інстанції покликався на показання свідка ОСОБА_12 , про те, що вона бачила як раніше не знайомий їй ОСОБА_7 перед скоєнням злочину йшов за потерпілою, потім чула крик потерпілої та бачила як обвинувачений втікає. Проте, вважає, що ці показання свідка ОСОБА_12 , також є недопустимим доказом, оскільки будучи допитаною під час досудового слідства , вона вказала, що не зможе впізнати особу, яку вона бачила біля потерпілої. Наголошує, що інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині у ході судового провадження не здобуто.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку суду. Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, забрані під час досудового розслідування докази судом першої інстанції оцінені не правильно, а деяким доказам суд першої інстанції взагалі не надав оцінки, що свідчить про неповноту судового розгляду. Не погоджується із показаннями потерпілої, яка не змогла описати викрадених у неї золотих виробів та ввела суд в оману про те, що на відео вона впізнала свій кулон та ланцюжок. Вказує, що у судовому засіданні не було допитано понятих, показання яких могли б мати суттєве значення. Покликається, що свідок ОСОБА_12 , не може стверджувати, що саме він вчинив злочин, оскільки даний свідок не бачила момент вчинення злочину. Наголошує, що окрім показань потерпілої та свідка, інших доказів у матеріалах кримінального провадження не має. Просить допитати свідка ОСОБА_13 , який проходить у справі як свідок. Вважає, що безпідставно взято до уваги факт того, що він 06.08.2018р. закладав золотий кулон, оскільки 16.07.2018р. його було затримано працівниками поліції. Просить також допитати свідка ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого і захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг та просила залишити без змін оскаржуваний вирок, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Частиною 2 ст. 186 КК України передбачена кримінальна відповідальність за грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні грабежу поєднананого з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 . Даний факт підтверджується усіма зібраними на досудовому слідстві доказами, які в сукупності узгоджуються між собою. Покази потерпілої та свідків є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості послідовними, також є зрозумілими та узгоджуються між собою.

Колегія суддів не погоджується з доводами обвинуваченого та захисника те, що суд першої інстанції в основу вироку поклав неналежні та недопустимі докази, такі як покази потерпілої та свідків, а також протокол пред`явлення особи для впізнання від 17.07.2018р.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, яке ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_12 , яким суд першої інстанції правильно надав віри.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні та описаними вище письмовими доказами такими, як протокол огляду місця події від 10 липня 2018 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17 липня 2018 року та висновком експерта № 665 від 13 липня 2018 року, відповідно до якого в потерпілої ОСОБА_9 встановлено діагноз: підшкірний крововилив та гематома шиї зліва. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 10 липня 2018 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості. Дані докази є належними та допустимими і жодних заперечень чи зауважень щодо збирання та доручення цих доказів до матеріалів справи в сторони захисту на стадії досудового розслідування справи не було.

Також, слід зазначити, що поняті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були присутні при проведенні слідчої дії, а саме пред`явлення особи для впізнання 17.07.2018 року, можуть засвідчити лише факт того, що така слідча дія відбулась в певний час і при ній були присутні непевні особи. Жодного іншого пояснення, яке б могло вплинути на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_7 діяння, вони не можуть надати. Відтак доводи захисту про те, що суд першої інстанції незаконно розглянув справу. Не допитавши понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є безпідставними.

Колегія суддів також наголошує, на тому, що суд першої інстанції підставно не взяв до уваги представлені стороною обвинувачення докази, а саме лист Повного товариства «Ломбард Реверс від 24 липня 2018 року № 313, з якого вбачається, що ОСОБА_7 6 серпня 2018 року закладав золотий кулон, лист з ломбарду «Заставно-Кредитний дім» від 18 липня 2018 року № 1289/7, згідно якого ОСОБА_7 12 липня 2018 року закладав золотий розірваний ланцюг, а також відеозапис цих подій з вказаного ломбарду, оскільки не можливо ідентифікувати, що обвинувачений закладав саме речі здобуті злочинним шляхом 10 липня 2018 року, які належали потерпілій ОСОБА_9 . Також судом першої інстанції вірно не взяті до уваги покази свідка ОСОБА_13 , оскільки останній не бачив моменту вчинення злочину, а також хто його міг вчинити. Відтак, і в суді апеляційної інстанції зазначений свідок не може додатково щось пояснити, щоб могло вплинути на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_7 злочину.

Суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 18.07.2018 р., часу затримання та проведення в ході досудового розслідування процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.376, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Личаківського районного суду м. Львова від 27.02.2019р. щодо ОСОБА_7 - без змін.
Вважати початком строку відбування покарання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4