Справа № 635/5888/19
Провадження №1-в/635/588/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Уродженця: міста Харкова, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, за національністю українець, громадянина України. До засудження проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , Раніше судимого: 1) 14.05.2009 року Київським районним судом міста Харкова за ст. 309 ч.І КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік . Звільнений 14.05.2009 року з залу суду, 2) 27.07.2010 року Московським районним судом міста Харкова за ст. 185 ч.3, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.06.2012 року з Хролівського виправного центру (№140). Засудженого: 04.04.2017 року Московським районним судом міста Харкова за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання, призначеного судом.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 та представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви з проханням розглядати заяву у їх відсутність.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані суду матеріали та особисту справу засудженого приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2017 року за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 05 травня 2017 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.05.2017. Під час утримання в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» характеризувався посередньо, порушення режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 06.06.2017 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонії (№ 100)», за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що заохочувався адміністрацією установи три рази. Працевлаштований до промислової зони установи до цеху №1, а саме до дільниці по виготовленню інвентарю для бджільництва. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд.

Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Бере активну участь в організації та проведенні виховних заходів в установі.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю.

Відповідно до статті 110, 112 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов.

Питання щодо можливого застосування ст. 100, 101 КВК України було розглянуто комісією установи 13.06.2018 року, вирішено відмовити у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 19.12.2018 року, вирішено відмовити у застосуванні даної статті, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, було розглянуто 19.06.2019 року, рішенням комісії установи йому було відмовлено, як особі, яка написала заяву про відмову.

На профілактичних обліках не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджених сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.
Згідно Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за час відбуття покарання має лише три заохочення, до праці ставиться посередньо, підтвердження сумлінної поведінки суду не надано, комісією установи було відмовлено у застосуванні до засудженого ст.ст. 82, 100, 101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення, суд вважає, що зміст вищезазначених матеріалів не є цілком переконливим для суду у тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2017 року, та відносно засудженого ОСОБА_4 можливо застосувати положення ст. 81 КК України.

З огляду наведеного, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 є необґрунтованим та передчасним, а тому, у його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів зі дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1