Справа № 467/973/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000253 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 лютого 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнськ Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою технічною освітою, заміжньої, яка має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої соціальним працівником в Територіальному центрі соціального обслуговування населення, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 01 липня 2019 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебувала в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області, який розташований за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Арбузинка, вул. Шевченко, 204. На підвіконні першого поверху приміщення, який знаходиться праворуч від вхідних дверей, вона помітила залишений мобільний телефон марки "Samsung" моделі " J120H" чорного кольору, який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки мобільного телефону марки "Samsung" моделі "J120H".

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, не маючи речових прав на майно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу підійшла до підвіконня, який знаходився праворуч від вхідних дверей приміщення суду та скоїла крадіжку мобільного телефону марки "Samsung" моделі "J120H" чорного кольору, поклавши його у свою сумочку, місце вчинення злочину покинула, розпорядившись викраденим майном, яке належить ОСОБА_5 на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1886 грн. 00 копійок.

Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, та показала суду, що дійсно біля 10 години 01 липня 2019 року вона перебувала в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області, який розташований за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Арбузинка, вул. Шевченко, 204, де на підвіконні першого поверху вказаного приміщення, а саме праворуч від вхідних дверей, помітила залишений кимось мобільний телефон марки "Samsung" моделі "J120H" чорного кольору. В цей час у неї виник умисел на вчинення крадіжки вказаного телефону, оскільки за її діями ніхто не спостерігав, хоча вона і розуміла протиправність своїх, однак поклала даний телефон до своєї сумочки та вийшла із приміщення суду. Із сумою заподіяної потерпілому матеріальної шкоди погоджується, готова нести покарання за вчинений нею злочин.

Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченої щодо часу і місця, де відбувалася подія, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченої умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачена погодилася з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодна з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачена дала в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачена вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності її позиції, роз`яснивши їй наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що вона усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченої та призначення їй покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом ікваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Підстав для визнання пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною такої, як щире каяття суд не вбачає, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала, надала показання, які в ході судового слідства підтвердилися, проте, вибачення у потерпілого не просила. Обвинувачена зазначила про те, що кається у вчиненому, проте з її поведінки в судовому засіданні не вбачається, що вона дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з її вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває,раніше не судима, має добру характеристику з місця проживання,ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій. Також, суд враховує спосіб життя обвинуваченої, має постійне місце роботи,висновок органу пробації щодо ОСОБА_4 про можливість виправлення її без позбавлення або обмеження волі на певний строк,за яким ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченої до вчиненого, наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, тавідсутність передумов для застосування ст. 69, 75 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості.

В силу ст. 118, 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої судові витрати на залучення експерта на користь держави в розмірі 942 грн. 00 коп.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

Тож, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, а саме за проведення судової товарознавчої експертизи 942 грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: - мобільний телефон марки "Samsung" моделі "J120H" чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУ НП в Миколаївській області повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1