Єдиний унікальний номер 719/596/19
Номер провадження 1-кп/719/31/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новодністровськ, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000158 від 02.09.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Чернівецької області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітню дитина, працюючого на посаді прохідника п`ятого розряду на підземних роботах в ТЗ-7 ПАТ «Київметробуд», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2019 року близько 04 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з приміщенням магазину «Нива», що розташований в м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», в ході суперечки із ОСОБА_6 , умисно, протиправно, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень наніс один удар кулаком правої руки в щелепу потерпілого ОСОБА_6 справа, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого двостороннього перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа та підборіддя зліва, які згідно висновку експерта №136 М/Д від 16.10.2019р. відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечуючи факт нанесення одного удару кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , вважав, що діяв в стані необхідної оборони, а також мав сумніви, що одним ударом міг спричинити потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я. Показав, що орієнтовно 30 серпня 2019 року близько 03 год., вийшовши разом із ОСОБА_7 із кафе «Лакомка», що розташоване в мікрорайоні «Діброва», м.Новодністровськ, Чернівецької області, де вони вживали алкогольні напої, неподалік помітив раніше знайомого йому ОСОБА_6 , який зі своїми друзями змінював цифри на табло даних обмінника. Зазначив, що зробив ОСОБА_6 зауваження, на яке останній відреагував нецензурною лайкою, після чого між ними виникла суперечка. В ході суперечки обвинувачений, потерпілий та їхні знайомі продовжили рухатись в напрямку аптеки, яка також розташована в мікрорайоні «Діброва», м.Новодністровськ, Чернівецької області, біля якої, зі слів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , що був попереду обвинуваченого, повернувся до останнього зі словами «відійди, бо зараз ударю» та один раз штовхнув його в область грудної клітки. Показав, що після цього наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область щелепи, після чого ще певний час тривала суперечка. Зазначив, що більше ніяких ударів ні він, ні потерпілий один одному не наносили та в результаті розійшлися по домах. Показав, що через певний час підійшов до будинку ОСОБА_6 з наміром поговорити, однак останній розмовляти не бажав та пропонував продовжити бійку на наступний день. Повідомив, що ввечері наступного дня до нього прийшов знайомий ОСОБА_6 та повідомив, що останньому необхідно заплатити 1000, 00 доларів за спричинену шкоду. Підтвердив, що проходив війському службу у військах спеціального призначення, проте вважає здобуті навики втраченими з огляду на час, що минув.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав, його вина в інкримінованому йому злочині підтверджується показами обвинуваченого в сукупності із показами потерпілого та свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що знайомий із обвинуваченим, неприязних відносин та конфліктів між ними раніше не було. Зазначив, що орієнтовно 30 серпня 2019 року близько 04-05 год., вийшовши разом із друзями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими із кафе «Лакомка», що розташоване в м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», почав змінював цифри на табло даних обмінника. В цей час появився ОСОБА_4 , який зробив йому зауваження, у відповідь на яке він попросив обвинуваченого їх не чіпати. Вказав, що після цього почав рухатись в напрямку аптеки, а обвинувачений безпричинно, підійшовши до нього ззаді, справа наніс один удар в щелепу. Повідомив, що після нанесеного удару між ними бійки не було, близько 10 хв. вони ще знаходились біля аптеки, а потім розійшлися у своїх справах. Зокрема, ОСОБА_6 із друзями пішов спочатку додому, а потім в Новодністровську міську лікарню, де йому повідомили про вибиту щелепу та скерували у м. Чернівці. Заперечував, що провокував обвинуваченого, а тим більше штовхав чи погрожував останньому; наполягав, що обвинувачений безпричинно наніс йому удар. Підтвердив, що із ОСОБА_4 не примирився, останній відмовився відшкодувати заподіяну шкоду, яку потерпілий оцінив в 1000, 00 доларів.

Свідок ОСОБА_11 показала, що позмінно працює в обміннику, що розташований в мікрорайоні «Діброва», м. Новодністровськ. Пригадала, що в ніч з п`ятниці на суботу, орієнтовно з 31 серпня на 01 вересня 2019 року, близько 03 год. 20 хв. 04 год. 00 хв. чула як на табло даних обмінника незнайомі їй два хлопці та дівчина переставляють цифри. Вказала, що в подальшому чоловічим голосом пролунало зауваження, після чого прозвучала нецензурна лайка, між присутніми зав`язалась суперечка. Оскільки компанія відійшла від обмінника, свідок подальшої розмови не чула, а зранку неподалік аптеки побачила сліди крові.

Свідок ОСОБА_8 показав, що напередодні події разом із друзями, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відпочивав у кафе «Лакомка», що в м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва». Зазначив, що орієнтовно о 4 год. їхня компанія покинула кафе та свідок разом із ОСОБА_6 та ще двома особами почали змінювати цифри на табло обмінника. В цей час поруч проходив ОСОБА_4 , який зробив їм зауваження. Повідомив, що коли компанія відійшла від обмінника та почала рухалася в напрямку дому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпочалась суперечка через обмінник, лунала лайка та взаємні образи. Зазначив, що оскільки йшов попереду ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , то не бачив як був нанесений удар. Вказав, що коли повернувся до ОСОБА_6 , останній тримався за щелепу, губа розпухла, текла кров. Пригадав, що ОСОБА_6 з`ясовував у ОСОБА_4 , чому останній несподівано наніс удар. Зазначив, що разом із друзями провів ОСОБА_6 спочатку додому, а потім у лікарю. При цьому, підтвердив, що конфліктів з іншими особами в цей вечір ОСОБА_6 не мав, у кафе прийшов без тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_10 показав, що з потерпілим ОСОБА_6 перебуває в дружніх стосунках та орієнтовно 30-31 сепрпня 2019 року, з півночі до 04 год. відпочивав з останнім в кафе «Лакомка», що розташоване в м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва». Зазначив, що разом із ними були також ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 . Повідомив, що після закриття кафе, він із ОСОБА_6 підійшов до обмінника, де почали змінювати цифри на табло. На їхні дії звернув увагу ОСОБА_4 , зробивши зауваження ОСОБА_6 , після чого між останніми розпочалася суперечка та взаємні образи. Показав, що він із ОСОБА_6 відійшли від обмінника та рухалися в напрямку дому, а ззаді за ними йшов ОСОБА_4 . Вказав, що коли вони підійшли до аптеки, то ОСОБА_4 наблизився зі спини до ОСОБА_6 та наніс останньому один удар правою рукою в щелепу справа. Після удару у ОСОБА_6 виступила кров, розпочалася дискусія щодо причини нанесення удару, яка тривала орієнтовно 10-15 хв. Після цього свідок із ОСОБА_6 та іншими друзями пішли в напрямку дому потерпілого, а звідти до лікарні. Зауважив, що в цей вечір у ОСОБА_6 конфліктів з іншими особами не було, до удару ОСОБА_4 . ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не мав.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 31 серпня 2019 року знаходився у кафе «Лакомка», що в м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», де відпочивав до закриття останнього. Повідомив, що після закриття кафе сам йшов додому, коли почув суперечку та голосні розмови. Повернувшись назад, неподалік аптеки побачив ОСОБА_6 , в якого була розбита губа, з рота текла кров. Свідку не відомо хто наніс удар ОСОБА_6 та за яких обставин. Зазначив, що коли бачив останнього у кафе, то ОСОБА_6 не мав жодних тілесних ушкоджень. Повідомив, що разом із друзями провів ОСОБА_6 спочатку додому, а звідти до лікарні.

Свідок ОСОБА_7 показав, що орієнтовно на початку осені 2019 року, відпочиваючи в кафе «Лакомка», познайомився із ОСОБА_4 , де вони разом розпивали алкогольні напої. Вказав, що після закриття кафе, ОСОБА_4 на вулиці зробив зауваження ОСОБА_6 та його друзям, які переставляли цифри на табло обмінника, в результаті чого розпочалась словесна суперечка. Повідомив, що в ході суперечки присутні продовжували рухатися в напрямку аптеки, зокрема, ОСОБА_6 із друзями йшов попереду, а свідок із ОСОБА_4 позаду. Вказав, що в процесі суперечки, неподалік аптеки ОСОБА_6 , повернувшись до ОСОБА_4 , відштовхнув останнього зі словами «відчепися» та після цього почав розвертатись до обвинуваченого спиною. Зазначив, що в цей час ОСОБА_4 кулаком наніс ОСОБА_6 , який перебував у положенні боком до обвинуваченого, один удар в щелепу справа. Показав, що після удару у ОСОБА_6 виступила кров, проте бійка не продовжувалася та її учасники розійшлися. Повідомив, що через певний час зустрів ОСОБА_4 , який повідомив, що йде до ОСОБА_6 додому, щоб поговорити.

Свідок ОСОБА_14 , дружина обвинуваченого, показала, що в серпні 2019 року, орієнтовно в п`ятницю, її чоловік ввечері пішов у кафе «Лакомка», з якого повернувся близько 04 год. у суботу. Вказала, що не була очевидцем подій, що трапилися біля кафе «Лакомка» та дізналася про бійку на наступний день спочатку від друга ОСОБА_6 , а потім і від чоловіка. Зокрема, їй розповіли, що після зауваження ОСОБА_4 , між ним та ОСОБА_6 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_6 штовхнув її чоловіка, а ОСОБА_4 його вдарив. Зазначила, що ОСОБА_15 повідомив, що її чоловік вибив ОСОБА_6 щелепу, а тому їм потрібно заплатити 2000, 00 доларів. Зауважила, що чоловік неконфліктний, в цей вечір з його слів вживав пиво, проте поводився адекватно.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується:

- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000158 (а.с. 61);

- заявою ОСОБА_6 від 02.09.2019р., зареєстрованою Новодністровським ВП 02.09.2019р. за № 1001 (а.с. 62-63);

- висновком експерта №136 М/Д від 16.10.2019р., згідно якого на основі даних проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , даних медичних документів, відомих обставин справи, при експертизі у ОСОБА_6 виявлено закритий двосторонній перелом нижньої щелепи в ділянці кута справа та підборіддя зліва; тілесні ушкодження виникли від одноразової дії тупих твердих предметів, вірогідніше всього внаслідок травматичної дії кулака руки або ноги взутої в тверде взуття з приложенням сили в ділянку нижньої щелепи справа; по часу виникнення відповідають на 31.08.2019р.; відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я (а.с. 64);

- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 15.10.2019р. (а.с. 77);

- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000158 (а.с. 78).

Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_4 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При цьому, суд відхиляє доводи ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 щодо дій обвинуваченого в стані необхідної оборони з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

При оцінці дій особи на предмет наявності в діях останнього необхідної оборони визначальним є мотив такої поведінки, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. Відтак, оцінці підлягають обставини вчиненого діяння, зокрема, спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Виходячи із фактичних обставин даного кримінального провадження, зокрема, поведінки потерпілого, який розвертався у напрямку від обвинуваченого в момент нанесення останнім удару, особу обвинуваченого, розташування осіб по відношенню один до одного, локалізацію удару (тілесні ушкодження нанесено правою рукою в щелепу справа), поведінку осіб після вчинення злочину, суд приходить до висновку, що в діях потерпілого суспільно небезпечного посягання не було, оскільки дії ОСОБА_6 не становили загрози для життя чи здоров`я ОСОБА_4 та були спямовані на припинення суперечки, поведінка ОСОБА_6 свідчила про відсутність в останнього наміру розпочинати бійку (потерпілий повертався до обвинуваченого спиною), натомість визначальним у поведінці ОСОБА_4 було не відвернення нападу чи захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися).

Також суд вважає доводи ОСОБА_4 щодо неможливості заподіяння одним ударом тілесних ушкоджень середньої тяжкості необгрунтованими, оскільки такі спростовуються висновком експерта №136 М/Д від 16.10.2019р., а заперечення обвинуваченого базуються виключно на припущеннях останнього.

Окрім того, суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 щодо способу отримання травми внаслідок падіння ОСОБА_6 зі сходів, оскільки, хоча у висновку експерта й зазначено, що травми потерпілого можливі внаслідок падіння з послідуючим співударянням правою половиною щелепи об якісь виступаючі тупі тверді предмети сходи, бордюр тощо, такі спростовуються показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які після нанесення удару і до прибуття ОСОБА_6 у лікарню були поруч із останнім та падіння ОСОБА_6 із наступним ударянням об сходи чи бордюр не підтверджують.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад десять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 є копія паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера; довідка № від 10.10.2019р., згідно якої останній до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; виробнича характеристика № 492 на ОСОБА_4 , видана 09.10.2019р. ПАТ «Київметробуд», та характеристика №203 від 20.09.2019р., видана Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області, згідно яких останній характеризується позитивно; довідка Відділу ведення реєсту територіальної громади м. Новодністровськ Новодністровської міської ради № 4137 від 07.10.2019р. про склад сім`ї; копії свідоцтва про шлюб та про народження дитини; довідка з КНУ «Сокирянська районна лікарня» від 10.10.2019р. № 01/1597 та довідка Новодністровської міської лікарні від 20.09.2019р. № 350, згідно яких на обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_4 не перебуває.

Згідно досудової доповіді про обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000158 ОСОБА_4 орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у суспільстві можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає за доцільне покладення на правопорушника обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України (а.с. 54-55).

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчиненн злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує, що останній вперше вчинив злочин середньої тяжкості; позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем праці; на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває; з врахуванням вікової класифікації Всесвітньої організації охорони здоров`я є особою молодого віку; одружений; має на утриманні малолітню дитину; відсутні обставини, які пом`якшують покарання, натомість наявна обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину; позицію потерпілого, беручи до уваги всі вказані обставини в сукупності та досудову доповідь, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства, на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити обов`язки на підставі ст. 76 КК України. На думку суду, таке покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати в даній справі відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі ст.ст. 12, 36, 61, 65-67, 75-76, 122 КК України, керуючись ст.ст. 94, 368 - 371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На період однорічного іспитового строку на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя