Справа № 509/4332/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілий по справі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с.Овідіополь, кримінальні провадження: № 0001774 від 26.08.2018 року та № 0001950 від 17.09.2018 року, з обвинувальними актами, якими

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Доброолександрівка, Овідіопольського району, Одеської області, українка за національністю, громадянка України, з середньою освітою, незаміжня, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерка, в силу ст. 89 КК України раніше не судима,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Барщова, Хохольського району, Вороніжської області, Російської Федерації, росіянка за національністю, громадянка України, з середньою освітою, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , офіційно не працевлаштована, раніше не судима,

обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вступила в попередню змову зі своєю знайомою ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки товарної продукції на території ТОВ «Промтоварний ринок», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, розподіливши між собою ролі та під виглядом покупців ходили по території ринку та вишукували торгівельні місця, в яких продавці не ретельно слідкували за своєю товарною продукцією.

11.08.2018 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прибули на територію ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул. Базова, 20, та під виглядом покупців почали ходити по території ринку в пошуках потенційного об`єкта злочинного посягання.

Біля 09 години 00 хвилин 11.08.2018, знаходячись на вул. Сірій, 2-го контейнерного майданчику ТОВ «Промтоварний ринок», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вибрали об`єктом свого злочинного посягання товарну продукцію у вигляді чоловічих брюк, які знаходились в контейнерному приміщені № 3494, в якому торгівельну діяльність здійснював ОСОБА_6 , безпосередньо якому належить товарна продукція, та яка знаходились при вході до контейнерного приміщення № 3494.

Діючи спільно, за попередньою змовою, ОСОБА_4 увійшла до контейнерного приміщення та зупинившись з правої сторони від входу до контейнерного приміщення, почала розглядати вітрину з товарною продукцією, тим самим прикривати ОСОБА_3 , яка в цей же час увійшла до вказаного контейнерного приміщення та упевнившись, що її дії залишаються непомітними, остання стала за ОСОБА_4 , після чого, скориставшись тим, що її прикриває собою ОСОБА_4 з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала товарну продукцію, а саме: чоловічі штани темного кольору в кількості 6 одиниць, вартість 1 одиниці становить 340 гривень, а всього на загальну суму 2040 гривень, які знаходились на підлозі в контейнерному приміщенні № 3494, та залишила місце вчинення кримінального правопорушення.

Викраденою товарною продукцією у вигляді чоловічих штанів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд, спричинивши тим самим збиток потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 2040 гривень.

Суд вважає, що ОСОБА_3 , своїми злочинними діями, вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Суд вважає, що ОСОБА_4 , своїми злочинними діями, вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України визнала повністю і у скоєному нею злочину щиро розкаялася, підтвердивши суду, що віна дійсно скоїла злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які нею не заперечуються.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України визнала повністю і у скоєному нею злочину щиро розкаялася, підтвердивши суду, що віна дійсно скоїла злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які нею не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст обставин скоєння ними кримінального правопорушення, яке їм інкримінується, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченими, в відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням доказів, які характеризують особи обвинувачених. При цьому обвинуваченим роз`яснено, що надалі вони не матимуть права оспорювати фактичні обставини справи, які вони визнають, в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 в судових засіданнях участі не приймав, надав суду заяву, якою просив суд провести розгляд кримінального провадження та провести судові дебати без його участі.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України. Провина обвинуваченої у скоєнні зазначеного злочину, повністю доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України. Провина обвинуваченої у скоєнні зазначеного злочину, повністю доведена.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , керуючись положеннями ст.ст. 50, 65 КК України, згідно з якими покарання має бути призначене необхідне й достатнє для виправлення засудженої особи та попередження вчинення злочинів як засудженим, так і іншими особами, та має на мету не тільки кару, а й виправлення засудженого, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, в відповідності до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винної, її відношення до скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України.

Таким чином, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 має бути у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 185 КК України.

З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченої, призначаючи покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування дії ст.75 КК України та звільнення обвинуваченої від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , керуючись положеннями ст.ст. 50, 65 КК України, згідно з якими покарання має бути призначене необхідне й достатнє для виправлення засудженої особи та попередження вчинення злочинів як засудженим, так і іншими особами, та має на мету не тільки кару, а й виправлення засудженого, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, в відповідності до ч.3 ст..12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винної, те, що вона раніше не судима, її відношення до скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України.

Таким чином, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 має бути у вигляді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 185 КК України.

З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченої, призначаючи покарання ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі, суд вважає за можливим застосування дії ст.75 КК України та звільнення обвинувачену від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Витрати на проведення експертиз або залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, судом вирішується в порядку, передбаченому ст..100 КПК України:

Речові докази по кримінальному провадженню: диск з фрагментом відеозапису, долучено до матеріалів кримінального провадження, підлягає зберіганню.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винної у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені, в відповідності до ст.76 КК України, на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винної у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені, в відповідності до ст.76 КК України, на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: диск з фрагментом відеозапису, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження в апеляційному порядку, якщо таке оскарження не відбулось. Якщо вирок був оскаржений в апеляційному порядку, він набуває законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1