Справа № 539/4581/19
Провадження № 1-кс/539/1770/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2019 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернулася в Лубенський міськрайонний суд до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
У ході досудового розслідування встановлено, що 21.11.2019 року до Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області зі служби 102 надійшло повідомлення від старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_7 про те, що при дослідженні ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів на автомобіль Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, білого кольору, що належить на підставі посвідчення про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 громадянці ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) номерне позначення двигуна піддавалося зміні (перебивні) не в умовах заводу-виробника шляхом видалення первинного позначення та подальшим кустарним нанесенням іншого позначення BSX 054905.
21.11.2019 року в ході огляду автомобіля Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що дійсно на поверхні двигуна маються цифрові позначення BSX 054905, які відповідно до доповідної записки старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника.
Відповідно до протоколу огляду автомобіль Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, ключі від автомобіля, супроводжуючі документи (сертифікат реєстрації DB 0114621, посвідчення про реєстрацію ТЗ IF № НОМЕР_3 , вантажно-митна декларація UA 206020/2019/407784 було вилучено та визнано речовим доказом. Транспортний засіб поміщено на майданчик тимчасового тримання за адресою: м.Лубни, вул.Київська 2.
В судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримав, просив накласти арешт на вказане майно.
Власник майна ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Просили повернути автомобіль та документи під зберігальну розписку володільцю майна.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно, яке було вилучено під час огляду та в подальшому визнано речовим доказом, з метою досягнення повноти та всебічності розслідування зазначеного кримінального правопорушення, для збереження слідової інформації, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Так, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Всупереч вказаній нормі, слідчий не навів належних підстав для обмеження користування автомобілем у розумінні ч.11 ст. 170 КПК України.
Згідно ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану норму закону, слідчий суддя вважає, що транспортний засіб, супроводжуючі документи, ключ замка запалювання, слід повернути власнику, але заборонити їхнє відчуження та розпорядження до вирішення питання у порядку передбаченому ст. 174 КПК України, такий спосіб арешту для власника буде найменш обтяжливим.
Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-174, 309, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, білого кольору, що належить на підставі посвідчення про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 громадянці ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою вул. Київська 2, м. Лубни, Полтавської обл., супроводжуючі документи (сертифікат реєстрації DB 0114621, посвідчення про реєстрацію ТЗ IF № НОМЕР_3 , вантажно-митну декларацію UA 206020/2019/407784) та ключ замка запалювання до даного автомобіля, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, - шляхом заборони відчуження та розпорядження, передавши для зберігання власнику ОСОБА_4 , зобов`язавши її зберігати транспортний засіб за адресою : АДРЕСА_1 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Автомобіль Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, білого кольору, що належить на підставі посвідчення про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 громадянці ОСОБА_4 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою вул. Київська 2, м. Лубни, Полтавської обл. - негайно повернути власнику.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1