ЄУН193/1172/19
Провадження №1-кп/193/100/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
24 вересня 2019 року смт. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового зсідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка, матеріали кримінального провадження №0000289 від 12.07.2019 року, з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 30 серпня 2019 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Криничувате Софіївського району Дніпропетровської області,

гр. України, з повною загальною середньою освітою, працює механізатором в СФГ «Велич», одружений, має на вихованні 2-х малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
21.05.2019 приблизно о 21:00 год., ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї ОСОБА_4 за вище вказаною адресою, де реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, пересвідчившись, що його дії несуть таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав електричний подрібнювач марки «Еликор-1», потужністю 1,7 кВт, вартістю 1713,60 грн., який знаходився без нагляду поблизу будівлі літньої кухні.

В подальшому, ОСОБА_5 , маючи можливість вільно розпоряджатись викраденим майном, територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 безперешкодно покинув.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2552/19 від 24.07.2019 року потерпілому ОСОБА_4 вчиненою крадіжкою було заподіяно матеріального збитку на загальну суму 1713,60 грн..

Своїми умисними протиправними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
30 серпня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, майнова шкода у кримінальному провадженні відшкодована, потерпілий ОСОБА_4 не має до підозрюваного ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру, підозрюваний повністю та беззастережно визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу, розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечував, заявив про здатність виконати умови угоди, та підтвердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.
Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав пояснення по суті справи, угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним підтримав у повному обсязі, просив суд її затвердити.
Прокурор щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним не заперечує.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст.469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно з положеннями ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому суд вважає, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд переконався, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України, та не заперечує проти її затвердження.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При укладанні угоди сторонами судом враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно працює механізатором СФГ "Велич", скарг від жителів села, сусідів на ОСОБА_6 до сільської ради не надходило.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ст.474 ч.7 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.
Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за вчинення якого йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді штрафу, розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення підлягає затвердженню.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314 ч.3 п.1, 373 ч.2, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 серпня 2019 року у кримінальному провадженні №0000289 від 12.07.2019 року, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу, розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн..
Запобіжний захід по відношенню до ОСОБА_5 не обирався.
Речовий доказ - електричний подрібнювач "Эликор-1", синього кольору - повернути потерпілому ОСОБА_4 (а.к.п.29,30).
З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України. Копія вироку суду вручається негайно учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1