Провадження № 1-кп/742/359/19
Єдиний унікальний № 740/4940/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Прилуки матеріали кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за № 0000915 від 10.07.2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, з повною загальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.4 ст.153 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
потерпіла - ОСОБА_5 ,
законний представник потерпілої - ОСОБА_6 ,
захисники обвинуваченого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. 07.07.2019 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є особою, яка не досягла чотирнадцяти років, перебуваючи на кукурудзяному полі, яке розташоване на відстані 200 м від вул. Бобрицька в м. Ніжин, діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, вхопив її за руки, таким чином застосувавши до неї фізичне насильство, та подолавши волю до опору, силоміць її роздягнув, оголивши тіло та статеві органи. Після чого, ОСОБА_3 торкався власним оголеним статевим органом до оголеного статевого органу потерпілої та її оголеного тіла.
2. Вказаними вище діями, які виразились в насильницьких діях сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.153 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
3. Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним в судовому засіданні, категорично заперечив свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та надав показання, що дійсно, вранці 07.07.2019 року, він разом з ОСОБА_5 поїхали на велосипеді до лісу, маючи наміри назбирати ягоди. В одній з торгівельних точок по напрямку руху він придбав безалкогольний напій та морозиво. Перебуваючи вже за межами м. Ніжин, дівчинка повідомила про біль в голові і він вирішив відвезти її додому. Обвинувачений категорично заперечив факт перебування наодинці з потерпілою на кукурудзяному полі, а також застосування до неї сексуального насильства. Однак повідомив, що під час руху остання розповідала йому про домагання до неї невідомим чоловіком на річці.

4. Причиною надання визнавальних показань під час слідчого експерименту пояснює застосуванням до нього правоохоронцями фізичного та психологічного тиску. Озвучена ним версія перебігу злочину під час слідчого експерименту була запропонована невідомим йому чоловіком, який запевнив, що після того як її зафіксує сторона обвинувачення безпосередньо на кукурудзяному полі, його одразу відпустять додому.

Надати додаткові відомості про особу, яка йому начебто детально розповідала про злочин, а також вказувала на просторове розміщення потерпілої на місці злочину, обвинувачений не може, так як візуально вказану особу він не бачив, а лише чув її голос.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.
5. Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю та відповідно законним представником потерпілої надала показання, що зранку 07.07.2019 року до її домогосподарства приїхав обвинувачений та запитав в неї дозволу взяти з собою малолітню ОСОБА_5 до лісу для збирання ягід. Оскільки обвинуваченого свідок в цілому знала з позитивної сторони, вона дозволила доньці поїхати разом з ним. Близько 13 години, 07.07.2019 року обвинувачений привіз потерпілу додому, попередньо придбавши їй морозиво, та швидко залишив господарство. Поведінка доньки була незвичною: вона не спілкувалась з іншими дітьми в родині та була мовчазною.
Лише ввечері наступного дня, свідку вже зі слів ОСОБА_9 , яка є бабусею потерпілої, стало відомо, що обвинувачений на кукурудзяному полі роздягав малолітню ОСОБА_5 та демонстрував їй свій статевий орган. В подальшому, вже після опитувань малолітньої працівниками соціальної служби, їй стало відомо і про штовхання ОСОБА_3 власним статевим органом між ніжками оголеної дитини.
Причиною звернення з заявою до правоохоронних органів лише через декілька днів пояснює проханням доньки та побоювань розправи зі сторони обвинуваченого. Свідок ствердила, що детальну поінформованість про протиправні дії ОСОБА_3 їй стало відомо лише під час детального опитування доньки працівниками соціальної служби та поліції.
6. Свідок ОСОБА_9 , яка є бабусею потерпілої, будучи допитаною в судовому засіданні надала показання, що 07.07.2019 року обвинувачений приїхав до місця їх проживання та запитав дозволу ОСОБА_6 забрати малолітню ОСОБА_5 до лісу для збирання ягід. Незважаючи на категоричне заперечення свідка, мати малолітньої потерпілої дозволила її онучці поїхати разом з обвинуваченим. Близько 13 години, ОСОБА_5 була вже вдома та ласувала морозивом, однак про деталі поїздки з обвинуваченим нічого не розповідала.
Лише ввечері 08.07.2019 року, малолітня потерпіла розповіла свідку про те, що обвинувачений завіз її до кукурудзяного поля і почав до неї приставати, наказуючи роздягнутись. Оскільки вона кричала, обвинувачений закривав їй рот рукою, але вона його вкусила за долоню та побігла додому. Свідок заперечила наявність у її онучки власних грошових коштів для придбання морозива, а також зазначила, що остання, повернувшись в обідній час 07.07.2019 року додому, з території домогосподарства нікуди не відлучалась.
09.07.2019 року про домагання обвинуваченого ОСОБА_5 розповіла її рідному дядьку ОСОБА_10 , який в подальшому і повідомив працівникові соціальної служби ОСОБА_11 про сексуальне насильство відносно малолітньої.
7. Допитана в судовому засіданні за правилами ст.354 КПК України малолітня потерпіла ОСОБА_5 надала показання, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_3 , вказавши його ім`я « ОСОБА_12 ». Потерпіла підтвердила, що одного ранку обвинувачений приїхав до місця її проживання та вони разом з ним мали поїхати до лісу збирати ягоди. За напрямком руху, в одному з магазинів, ОСОБА_3 придбав слабоалкогольний напій «Гараж» та почав ним її пригощати, проте вона відмовилась.
Проїжджаючи вже за межами м. Ніжин, обвинувачений завів велосипед в поле з посівом кукурудзи та почав з неї силоміць знімати штанці. Оскільки вона почала плакати та кричати, ОСОБА_3 затуляв їй рота власною рукою. Після того, як обвинувачений спустив з неї штанці, утримуючи її за руку, також приспустив і власні штани, тим самим оголивши перед малолітньою потерпілою статевий орган. В подальшому, ОСОБА_3 власним статевим органом почав торкатись до нижньої частини її оголеного тіла, намагаючись при цьому тертись об неї. Повертаючись додому обвинувачений наказував їй нічого не розповідати рідним та придбав в магазині морозиво. Потерпіла підтвердила, що спочатку про вчинок обвинуваченого повідомила бабусі та матері, а в подальшому рідному дядьку та працівникам соціальної служби, заперечивши щодо себе будь-який тиск під час надання пояснень.
8. Будучи допитаною в судовому засіданні як свідок, ОСОБА_11 , яка працює фахівцем із соціальної роботи Ніжинського міського центру соціальної служби, надала показання, що зранку 10.07.2019 року вона з плановим візитом відвідувала родину за місцем проживання малолітньої потерпілої. Вдома були лише ОСОБА_13 та її рідний дядько, який почав висловлювати претензії з приводу вчиненого сексуального насильства відносно потерпілої та не реагуванні відповідних служб. Під час особистого спілкування свідка з ОСОБА_13 , остання підтвердила вчинення чоловіком на кукурудзяному полі відносно неї сексуального насильства, що в подальшому і обумовило офіційне повідомлення правоохоронним органам, а також виклик психолога. Свідок зауважила, що хоча й дитина була налякана, проте надані нею пояснення не мали ознак вигадування чи фантазування.
9. Свідок ОСОБА_14 , яка працює психологом соціальної роботи Ніжинського міського центру соціальної служби, будучи допитаною в судовому засіданні надала показання, що 10.07.2019 року вона в складі комісії за участі працівників поліції відвідувала родину за місцем проживання малолітньої потерпілої. Дитина не йшла на контакт, була досить закритою. Через деякий час свідку вдалось її налаштувати на розмову і вона повідомила про обставини домагання до неї чоловіком на кукурудзяному ролі. Зі слів ОСОБА_5 , обвинувачений, оголивши свій статевий член, терся об її оголені ноги, бедра. Свідок підтвердила, що дівчинка дещо плуталась в дрібних деталях, які стосуються обставин злочину, однак достовірність її показань в частині самого факту кримінального правопорушення нею під сумнів не ставиться. Окрім того, свідок заперечила можливість впливу матері дівчинки на змістовність наданих нею пояснень.
10. Згідно зареєстрованої заяви ОСОБА_6 в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за №7025 від 10.07.2019 року, заявниця повідомила начальника Ніжинського ВП ГУНП про розбещення 07.07.2019 року ОСОБА_3 на полі поблизу м. Ніжин її малолітньої доньки ОСОБА_5 /а.с.30/.

11. Вказані обставини стали підставою для внесення 10.07.2019 року відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, що передбачене ч.4 ст.153 КК України /а.с.31-32/.
12. Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 10.07.2019 року, в порядку ст.208 КПК, було затримано ОСОБА_3 який з даним проколом був ознайомлений, при цьому клопотань, заяв чи скарг не мав /а.с.36-38/.
13. З протоколу слідчого експерименту від 10.07.2019 року, проведеного з підозрюваним на місці вчинення злочину, та переглянутого в судовому засіданні флеш-носія із його відеозаписом, встановлено характер насильницьких дій сексуального характеру вчинених ОСОБА_3 стосовно малолітньої потерпілої, а саме доторкання власним оголеним статевим органом до оголеної ноги (внутрішньої частини стегна) ОСОБА_5 під час перебування з нею на кукурудзяному полі.
Окрім того, підозрюваний деталізував їх взаєморозташування в різний період перебігу кримінального правопорушення, категорично заперечуючи вступ в статевий зв`язок з потерпілою, підтвердивши в нього факт сімявиверження /а.с.41-44/.
14. Згідно протоколу слідчого експерименту від 10.07.2019 року за участі малолітньої потерпілої ОСОБА_5 та переглянутого в судовому засіданні флеш-носія із його відеозаписом, встановлено як вона в присутності її законного представника та соціального педагога-психолога детально розповіла в динаміці про дії обвинуваченого в момент їх перебування на одинці на полі поблизу м. Ніжин, зокрема про факт примусового зняття останнім з неї штанів та білизни, демонстрацію ним власного статевого члену та примусового його притискання до її статевих органів /тертя/, а також подальше сімявиверження /а.с.45-47/.
15. Як вбачається з довідки та план-схеми щодо з`єднань мобільного номеру по телефону ОСОБА_3 , останній в період часу з 07.00 до 13.00 год. 07.07.2019 року перебував на території смт. Вертіївка Ніжинського району. Достовірність вказаної інформації в частині перебування ОСОБА_3 за межами населеного пункту та рух по дорозі поблизу кукурудзяного поля, неподалік від вул. Бобрицька в м. Ніжин, ані обвинуваченим, ані стороною захисту не заперечується /а.с.199-200/.
16. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №426/429, інтелектуальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_5 відповідає інтелектуальній недостатності граничного рівня. В цілому вона здатна правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати про них правильні свідчення. Підвищеної форми навіювання та патологічної форми фантазування в потерпілої ОСОБА_5 не виявлено /а.с.52-58/.

17. Згідно висновку судово-медичного експерта №109 від 10.07.2019 року, будь-яких тілесних ушкоджень на тілі громадянина ОСОБА_3 не виявлено. Як вбачається з описової частини висновку, останній заперечував нанесення йому тілесних ушкоджень, що узгоджується з даними в медичній довідці №1421 /а.с.166-167/.

18. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №390, у ОСОБА_3 на теперішній час має місце постконтузіційний синдром. В період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, ОСОБА_3 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Останній здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правдиві свідчення, за його психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не показано /а.с.184-187/.

19. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №391, у ОСОБА_3 на теперішній час не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин з синдромом залежності, тому відповідне лікування йому не показане /а.с.190-192/.

20. Письмові докази, що містять характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема: досудову доповідь органу пробації, довідку про не перебування спецобілках в лікарів, характеристику за місцем попереднього проживання, довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, вимогу на судимість /а.с.79,178-181/.
21. Речові докази в справі: штани світлі дитячі, футболку біло-малинового кольору, труси дитячі білого кольору, брюки темно-синього кольору, мобільний телефон марки «Нокіа» модель 107, футболку чоловічу, з огляду позицію сторін кримінального провадження, безпосередньо судом в судовому засіданні не досліджувались. На вказані предмети ухвалою Ніжинського міськрайонного суду 12.07.2019 року було накладено арешт /а.с.168-169/.

22. Процесуальні документи в підтвердження повноважень групи слідчих та прокурорів, законного представника потерпілої.

ІV. Оцінка Суду.
23. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення надано докази, які були досліджені в судовому засіданні /див. пункти 5-21/.
24. В свою чергу, сторона захисту в підтвердження невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, надала заперечувальні показання обвинуваченого.
Також наголошено на необхідності визнання протоколу слідчого експерименту за участі потерпілої недопустимим доказом, оскільки під час його проведення слідчим здійснювався на ОСОБА_5 психологічний тиск, що унеможливило об`єктивне відтворення нею обставин події злочину.
Підставою для визнання протоколу слідчого експерименту за участі підозрюваного є попереднє застосування до ОСОБА_3 фізичного та психологічного тиску, а також його проведення без достеменно встановленого місця злочину.
Наведені обставини в сукупності на думку сторони захисту є підставою для виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.
25. Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.

26. З обставин справи, які беззаперечно визнаються сторонами кримінального провадження, суд вважає достовірно встановленим факт перебування близько 12 години 07.07.2019 року обвинуваченого на одинці з малолітньою ОСОБА_5 поблизу кукурудзяного поля, яке розташоване неподалік від м. Ніжин.

27. Вирішуючи питання достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винною, суд керується стандартом доведення поза розумним сумнівом, який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
В даному випадку, з огляду на визнання обвинуваченим факту перебування близько 12 години 07.07.2019 року на одинці з потерпілою поблизу поля, неподалік від м. Ніжин, предметом доказування в кримінальному провадженні залишається об`єктивна сторона діяння, а саме місце та характер дій вчинення ОСОБА_3 сексуального насильства відносно малолітньої ОСОБА_5 .

28. Так, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показаннями в судовому засіданні потерпілої, яка прямо вказала на обвинуваченого, як на особу, яка вчиняла з нею насильницькі дії сексуального характеру на кукурудзяному полі. Суд звертає увагу на те, що остання розповіла про перебіг протиправних дій обвинуваченого, в т.ч. і щодо фізіологічних особливостей чоловіка, обізнаність щодо яких, зважаючи на вік потерпілої, переконливо свідчить про безпосереднє їх візуальне сприйняття.

Переконання суду щодо достовірності показань потерпілої посилюються даними судово-психіатричної експертизи №426/429, науково-обґрунтованість та правильність висновків яких судом не піддається сумніву, а також показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , які зазначили, що пояснення дитини з приводу обставин злочину не мають ознак фантазування.

29. Аналогічні показання ОСОБА_5 були надані і під час проведення слідчого експерименту від 10.07.2019 року, що з урахуванням часової віддаленості між ними також вказує на їх достовірність. Вказана слідча дія відповідає вимогам ст.ст.223,240 КПК України, протокол з додатком до нього, складені за наслідками її проведення - вимогам статей 104, 105 цього Кодексу, а відтак підстав для визнання вказаного доказу недопустимим суд не вбачає.
30. Надані показання потерпілої та дані слідчого експерименту за її участі узгоджуються з протоколом слідчого експерименту проведеного за добровільної участі підозрюваного ОСОБА_3 , який в присутності його захисника та двох понятих, детально розповів та за допомогою манекена послідовно продемонстрував вчинені ним насильницькі дії сексуального характеру стосовно малолітньої потерпілої, а саме підтвердив доторкання власним оголеним статевим органом до оголеної ноги (внутрішнього частини стегна) ОСОБА_5 під час перебування з нею на кукурудзяному полі.
Протокол вказаної слідчої дії був підписаний всіма її учасниками, доповнень та зауважень до протоку від них не було. Слідчий експеримент проводився із застосуванням відеозйомки і переглянутий в судовому засіданні відеозапис повністю відповідає протоколу слідчої дії.
Суд звертає увагу на те, що під час проведення слідчого експерименту захисник постійно перебував поблизу підозрюваного, який без будь-яких підказок самостійно показав перебіг вчинених ним протиправних дій, ознак психологічного впливу на ОСОБА_3 зі сторони учасників слідчої дії також не виявлено.
31. За фактичних обставин справи показання законного представника потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 є фактично показаннями з чужих слів, оскільки жоден з вище вказаних осіб не були безпосередніми очевидцями перебігу злочину.

Разом з тим, суд вважає за можливе визнати показання вказаних осіб допустимими доказами, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються показаннями потерпілої, ОСОБА_3 , що були надані під час проведення слідчих експериментів, а також аналогічними показаннями ОСОБА_5 безпосередньо в судовому засіданні.

Обставини надання первинних пояснень малолітньою потерпілою рідним та працівникам соціальних служб викликають довіру щодо їх достовірності, а також об`єктивно посилюються її поведінкою під час допиту в суді. Так, ОСОБА_5 доволі легко спілкується на різноманітні теми побуту та навчання, однак одразу ніяковіє, замикається й не охоче спілкується коли сторони кримінального провадження починають з`ясовувати в неї про обставини сексуального насильства зі сторони обвинуваченого.

Окрім того, повідомлення нею про перебіг сімявиверження в обвинуваченого є переконливим підтвердженням достовірності її показань, адже малоймовірним є обізнаність десятирічної дитини про особливості фізіології чоловіків. Також, суд звертає увагу й на узгодженість показань потерпілої з показаннями ОСОБА_3 , що були надані ним під час проведення слідчого експерименту щодо часу, місця, способу та характеру вчинення ним насильницьких діях сексуального характеру.
32. Твердження сторони захисту щодо зазначення потерпілою в своїх показаннях певних неточностей не дають підстави вважати їх недостовірними, оскільки об`єктивно обумовлені віком та психоемоційним станом дитини після вчиненого відносно неї насильницького злочину.

Не встановлення органом досудового слідства біологічних слідів на тілі, одязі потерпілої, а також місці вчинення злочину жодним чином не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, адже вирішальна роль для наявності складу злочину, з огляду на пред`явлене обвинувачення, є доведення факту дотику /тертя/ обвинуваченим з застосуванням насильства власним оголеним статевим органом до оголеного статевого органу потерпілої та її оголеного тіла.
33. Суд, відмовляючи в клопотаннях сторони захисту про проведення комісійно-комплексної судово-психіатричної експертизи відносно потерпілої та обвинуваченого /а.с.194/, керується практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод згідно якої - «вимога справедливого судочинства не накладає на суд обов`язку призначати експертизу або інші слідчі заходи лише тому, що сторона цього вимагає. Коли захист наполягає під час розгляду на допиті свідка або отриманні інших доказів (таких як висновок експерта, наприклад), національний суд вправі вирішувати, чи необхідно або розумно прийняти ці докази для розгляду у суді» /Huseyn and Others v. Azerbaijan, Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia/.
Окремо слід зазначити, що процесуальна поведінка обвинуваченого в судовому засіданні, з урахуванням висновків експертиз та інших письмових доказів /див.п.п.18,19; а.с.178,179/, переконливо свідчить про його осудність і підстав для проведення повторної психолого-психіатричної експертизи, заявленої за клопотанням сторони захисту, на момент розгляду справи в суді не вбачається.
34. Показання обвинуваченого про спричинення йому працівниками поліції на початковому етапі досудового слідства тілесних ушкоджень не підтверджується жодним доказом і спростовується рядом письмових доказів, які були предметом ретельної перевірки /див. п.17,12/.
Запропонована обвинуваченим версія подій є абсолютно непереконливою, а його показання розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин та не враховуються при ухваленні вироку.
Жодних аргументів стороною захисту щодо підстав для обмови потерпілою ОСОБА_5 обвинуваченого або ж існування між конфлікту не наведено, що в свою чергу також є непрямим доказом достовірності та неупередженості свідчень потерпілої.
Не заявлення представником потерпілої цивільного позову в рамках кримінального провадження також не спростовує факт вчинення обвинуваченим злочину.
35. Доводи сторони захисту про необхідність визнання ряду процесуальних документів з підстав помилкового зазначення в них імені «Христина», замість вірного « ОСОБА_15 » є необґрунтованими, оскільки в даному випадку має місце орфографічна помилка, яка безумовно мала б бути виявленою та виправленою ще на стадії досудового слідства.
36. З проведеного аналізу доказів, наданих сторонами по справі, суд вважає доведеним, що 07.07.2019 року ОСОБА_3 вчинив насильницькі дії сексуального характеру, що не пов`язані з проникненням в тіло ОСОБА_5 , яка не досягла чотирнадцяти років, а відтак його дії кваліфікує за ч.4 ст.153 КК України.

V. Призначення покарання.
37. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст.66,67 КК України не встановлено.

38. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.65-68 КК враховує:
38.1 - ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким;

38.2 - фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, спосіб, наслідки, поведінку обвинуваченого після кримінального правопорушення);

38.3 - особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я /інвалід 2 групи, загальне захворювання по зору /а.с.136/, сімейний стан, соціальне становище;

38.4 формально-позитивну, що більш тяжіє до негативної, характеристику за місцем попереднього проживання /а.с.134/, зміст досудової доповіді органу з питань пробації згідно якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Ризик ступеня вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий /а.с.146/;
38.5 раніше не судимого, відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра, а також притягнення до адміністративної відповідальності;

38.6 - позицію потерпілої, яка наполягала на призначенні максимальної міри покарання, та думку прокурора з даного питання.

39. Згідно ст.27 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства кожна держава вживає законодавчих або інших заходів для забезпечення покарання ефективними, пропорційними та переконливими санкціями за скоєння правопорушень, установлених відповідно до цієї Конвенції, з урахуванням ступеню їхньої тяжкості. Ці санкції охоплюють покарання, що передбачають позбавлення свободи, що може стати причиною екстрадиції.

Справедливість покарання визначається з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Обвинувачений в ході судового розгляду не висловлював жалю з приводу вчиненого та не піддав самокритичному аналізу вчиненого.
Враховуючи вище викладене, з урахування фактичних обставин злочину та особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Застосування ж інших форм для відбування покарання ОСОБА_3 не забезпечить досягнення мети покарання та взятими державою зобов`язань щодо захисту дітей від сексуального насильства.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
40. Питання про речові докази по справі, з урахуванням позиції власників майна, - вирішити за правилами ст.100 КПК України.

41. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.07.2019 року, зарахувавши термін перебування під вартою по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

42. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 12.07.2019 року, на речові докази - скасувати.
43. Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу - залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 10.07.2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 10.07.2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 12.07.2019 року, на речові докази, які зберігаються в кімнаті речових доказів Ніжинського ВП ГУНП: штани світлі дитячі, футболку біло-малинового кольору, труси дитячі білого кольору, брюки темно-синього кольору, мобільний телефон марки «Нокіа» модель 107, футболка чоловіча скасувати та повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 діб з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1