Справа №474/614/19
Провадження №1-в/474/23/19

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.19року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт.Врадіївка подання начальника Врадіївського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу відносно ОСОБА_4 ,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5
представник органу пробації ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Начальник Врадіївського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним поданням, обгрунтовуючи його тим, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 05.11.2018 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. Вирок суду набрав законної сили 06.12.2018 року та його було звернуто до виконання. В строк, передбачений ст. 26 КВК України засуджений штраф не сплатив, в зв`язку з чим вона і просить вирішити питання щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу.
Представник органу пробації просив справу повернути на доопрацювання.
Прокурор підтримав клопотання представника сектору пробації про повернення справи на доопрацювання, з підстав того що до основного клопотання не надано доказів майнового стану засудженого. Він же посилався на не належне повідомлення засудженого про час та місце розгляду подання, що на його думку перешкоджає вирішенню клопотання по суті, але є можливим вирішення питання про його повернення на доопрацювання .
Засуджений на розгляд подання не з`явився, про причини не прибуття не повідомив, його явка судом не визнана обов`язковою, що у відповідності до ч.5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши документи, суд прийшов до переконання, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
Судом встановлено, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 05.11.2018 року, який набрав законної сили 06.12.2018 року, було затверджено угоду про примирення, укладену 05.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та цим же вироком останнього було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Після набрання вироком законної сили, Врадіївським районним судом Миколаївської області було направлено розпорядження про виконання вироку та копію вказаного вироку до Врадіївського районного сектору з питань пробації.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Вказані вимоги ОСОБА_4 не виконав, суму штрафу визначену йому вироком суду не сплатив.
Згідно до ч. 3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Незважаючи, що нормативним актом, а саме КВК України передбачено можливість призначити розстрочку виплатити штраф за вироком суду, про те в даних правовідносинах ч. 3 ст. 26 КВК України не може бути застосована виходячи з наступного.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, відбулося в особливому порядку, а саме на підставі угоди про примирення.
Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Статтею 471 КПК України зокрема передбачено, що в угоді про примирення сторони узгоджують покарання, яке понесе обвинувачений.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже міру покарання суд призначив за погодженням сторін, а не самостійно, обвинувачений погодився з даною мірою покарання і повинен був її виконати, на протязі місячного строку після набрання вироком законної сили.
Під час затвердження угоди обвинуваченому роз`яснялися наслідки невиконання угоди про примирення, на що він вказав, що йому ці наслідки зрозумілі.
Згідно ч.1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеного, в разі якщо засуджений самостійно не виконує таку міру покарання як штраф, який йому було призначено вироком на підставі угоди, то це є порушенням домовленостей які були визначенні в угоді, і наслідком цього є скасування вироку на підставі угоди, та в подальшому розгляду кримінального провадження в загальному порядку, в якому вже суд в разі визнання громадянина винним з урахуванням ст. 65 КК України призначить йому покарання.
З огляду на наведі вище обставини, те що в даних правовідносинах ч. 3 ст. 26 КВК України не може бути застосована, оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, відбулося в особливому порядку, а саме на підставі угоди про примирення, яка укладається за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого, та наслідком невиконання якої є її скасування, тобто в даному провадженні не може бути вирішення питання про розстрочку штрафу, суд критично ставиться до доводів прокурора про неналежне повідомлення засудженого про розгляд справи, оскільки розгляд клопотання у його відсутність не порушить його права.

Керуючись ст. ст. 369-372, 469, 471,475, 476, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Врадіївського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 про вирішення питання щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1