Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 р.

м. Київ
справа № 461/3306/19
провадження № 51-3087км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу судді Львівського апеляційного суду від 23 травня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття провадження, на постанову слідчого про відновлення кримінального провадження та про зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 23 травня 2019 року на підставі положень ч. 4 ст. 399 КПКУкраїни відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, просять його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначають, що ухвала слідчого судді підлягає оскарженню в суді апеляційної інстанції. Посилаються на порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, вказуючи про позбавлення їх права на апеляційне оскарження.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК Українипідставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК Українипередбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, забезпечення права на апеляційний перегляд є однією із основних засад судочинства.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК Українипід час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ухвали слідчого судді, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, визначені у ч. 1 ст. 309 КПК України.
Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 309 КПК України, до таких, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку, у цій нормі також віднесено такі ухвали слідчого судді: 1)про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження; 2) про повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора; 3) про відмову у відкритті провадження по ній.

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скасуванні рішення слідчого, яке, як указувалося в скарзі, в тому числі стосується й аспектів закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги в цій частині зазначив, що в матеріалах кримінального провадження № 0000304 від 27.01.2016 року відсутня постанова слідчого від 13.03.2019 року про відновлення досудового розслідування та постанова від 25.03.2019 року про закриття кримінального провадження.
Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій, окрім іншого, виклали окремі доводи щодо незгоди з постановленим рішення слідчого судді про відмову в задоволенні їх скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та просили його її скасувати в повному обсязі. Зокрема, в апеляційній скарзі звертали увагу на те, що слідчим суддею не надано оцінки письмовим доказам, що підтверджували незаконність відновлення кримінального провадження всупереч судовому рішенню про його закриття; незаконність подовження тривалості кримінального провадження; незаконність внесення до ЄРДР відомостей про закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України.
Однак, суддя апеляційного суду, встановивши, що в матеріалах кримінального провадження № 0000304 від 27.01.2016 року відсутня постанова слідчого від 13.03.2019 року про відновлення досудового розслідування та постанова від 25.03.2019 року про закриття кримінального провадження, дійшов, на думку колегії суддів, до передчасного висновку, що ухвала слідчого судді не оскаржується в апеляційному порядку та відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосувалися й аспектів неправомірного, на їх думку, закриття кримінального провадження. З огляду на це ці доводи мали бути ретельно перевірені.
Враховуючи викладене, ухвала судді Львівського апеляційного суду від 23 травня 2019 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК Українипідлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати указане вище та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу судді Львівського апеляційного суду від 23 травня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3