справа № 462/4139/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000773 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, який перебуває в громадянському шлюбі, має неповнолітню доньку, 2007 року народження, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 03.03.2019 року близько 10.30 год., перебуваючи в приміщенні автозаправки «БРСМ-Нафта» на вул.Городоцькій, 116 у м.Львові, діючи умисно з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу таємно викрав в ОСОБА_4 портмоне темно-коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 грн., документи, видані на його ім`я: посвідчення водія, посвідчення про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , пенсійне посвідчення, чіп-карта водія та дві банківські картки, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення, в тому числі щодо обставин вчиненого, послідовності своїх дій. Вибачився перед потерпілим, при цьому відмітив, що відшкодував ОСОБА_4 заподіяну шкоду в повному обсязі і потерпілий претензій матеріального характеру до нього не має. У вчиненому щиро розкаюється, зазначивши, що допустив величезну помилку, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно; особу винного, який раніше не судимий (матеріали кримінального провадження, арк.52), перебуває в громадянському шлюбі, має неповнолітню доньку, 2007 року народження, офіційно непрацевлаштований, на обліку щодо узалежнень та в психоневрологічному диспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 58, 60), згідно наданої характеристики за місцем проживання негативних характеризуючих даних відносно нього не встановлено (матеріали кримінального провадження, арк.56).

Виходячи з наведеного, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_4 , що жодних претензій до обвинуваченого не має і просить суд його судового не карати, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальних витрати відсутні.

Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази (матеріали кримінального провадження, арк. 15, 40):

-диск із камер відеоспостереження автозаправки «БРСМ-Нафта» на вул.Городоцькій, 116 у м.Львові та диск з інформацією про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1