Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/912/19
Провадження № 1-кс/280/1086/19
У Х В А Л А
Іменем України
28 серпня 2019 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ОСОБА_4 захисника - ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, депутатом та інвалідом не являється, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого зазначила наступне:

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений у ході досудового розслідування день, восени 2019 року ОСОБА_6 перебуваючи по місцю ведення тимчасового господарства, за адресою: АДРЕСА_2 , на присадибній ділянці, у відкритий грунт вніс насіння рослин конопель, таким чином здійснив незаконний посів рослин конопель.

Протягом періоду вегетації ОСОБА_6 доглядав за посівом рослин конопель шляхом поливу та оброблення, таким чином здійснив посів та вирощування рослин конопель.

28 травня 2019 року, відповідно до ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.05.2019, працівниками Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, за участю понятих та ОСОБА_6 , проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого на присадибній ділянці виявлено та вилучено 430 рослин з листям, стеблами та кореневими системами, які останній посіяв та вирощував для власних потреб, без мети збуту, з яких у чотирьох кутах ділянки та по центру відібрано 10 рослин та упаковано до полімерного мішка, горловину якого скріплено капроновою ниткою на вільні кінці якої навішено паперову бирку з відповідними написами та підписами понятих, для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Відповідно до висновку експерта №2/555 від 26.06.2019 надані на експертизу рослини з кореневою системою, центральними та бічними стеблами, в кількості 10 (десять) рослин є рослинами роду Коноплі, /канабіс/, містять основний психоактивний компонент коноплі, тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, підтверджуються наступними доказами зібраними у ході досудового розслідування: витягом з ЄРДР №0000318 від 29.05.2019; ухвалою Коростишівського районного суду від 27.05.2019; протоколом обшуку від 28.05.2019; постановою про визнання об`єктів речовими доказами від 29.05.2019; висновком експерта №2/555 від 26.06.2019; поясненням ОСОБА_6 від 28.06.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.05.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.06.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.06.2019; повідомленням про підозру від 28.06.2019; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 28.06.2019.

28.06.2019 слідчим Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, за наявності достатніх доказів, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

У слідчого відділення Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, при проведенні досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні з метою забезпечення підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків а також: запобігання у подальшому переховуватись від органів досудового розслідування і суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати будь які речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність в обранні останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На обґрунтування ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України орган досудового розслідування повідомляє, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, офіційно ніде не працює, зареєстрований в м. Києві, тимчасового проживав на території Коростишівського району в с. Торчин, останній може продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На підтвердження наявності другого ризику, підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, а також за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та відповідно до ст. 89 КК України вони являються знятими та погашеними.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, товаришує з особами, які схильні до вчинення злочинів кримінального характеру та піддається їх впливу, що може свідчити про продовження злочинної діяльності. У разі обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній може впливати на понятих та змусити їх дати покази у частині непричетності до вчинення ним кримінального правопорушення, які у подальшому можуть змінити покази.

Враховуючи викладене, з метою запобігання переліченим вище ризикам, з метою забезпечення швидкого та неупередженого досудового розслідування, забезпечення розумних строків передбачених ст.28 КПК України, встановлення об`єктивної істини по справі, захисту інтересів потерпілої сторони від кримінального правопорушення, дотримання основоположного принципу невідворотності кримінального покарання, з метою подальшого об`єктивного та безперешкодного розгляду провадження в суді просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, вказав, що проживає в с. Торчин разом з дружиною та малолітньою дитиною, має заробітки, а тому просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо поданого клопотання заперечила, посилаючись на те, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ризи не обґрунтовані, підозрюваний проживає в цивільному шлюбі в с. Торчин, має на утриманні малолітнього сина, не мав можливості з`явитись до ВП , дає правдиві покази щодо обставин злочину, а тому просила застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт, який є цілком співмірним вчиненому та особі підозрюваного, та зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, доводи захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені ч.1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що виключних обставин для обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та слідчим, прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання останнього під вартою.
Клопотання про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою обґрунтовано тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у вчинені інкримінованого правопорушення, яке є тяжким, спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду, можливістю впливати на свідків.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, в провадженні СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 29.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

28.06.2019 р. ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України .

Отже, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вбачаю, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння ЕСПЛ, присутня.
Доводи клопотання сторони обвинувачення в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні не підтвердженні належними та об`єктивними даними і стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені.
У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторюється, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
З урахуванням вищевикладеного, а також даними про особу підозрюваного, який має молодий вік, постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, але має дохід та працює , за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України є несудимий, активно сприяє розкриттю злочину, суд дійшов висновку про відсутність, передбачених ст. ст. 183, 194 Кримінального процесуального кодексу України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проте з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме того, що підозрюваний може випливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вбачає, що вказаним ризикам може достатньо дієво запобігти такий запобіжний захід, як домашній арешт, що забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , а також покладає на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України .
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувалось, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181,183,194 КПК України, слідчий суддя ,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання : АДРЕСА_2 .
Строк дії ухвали з 28 серпня 2019 року до 25 жовтня 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло по місцю проживання : АДРЕСА_2 з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби.
Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про застосування домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1