Справа № 505/384/19 Провадження № 1-кп/505/156/2019
УХВАЛА

12.07.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
законного представника потерпілого - ОСОБА_4 представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши в залі суду в м. Подільську Одеської області у судовому засіданні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0000183 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, про накладення арешту,
В С Т А Н О В И В :

В провадження Котовського міськрайонного суду Одеської області знаходиться на розгляді зазначене кримінальне провадження.
14.07.2019 року представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме на: транспортні засоби марки MERCEDES-BENZ 416 CDI, 2001 р.в., об`єм двигуна 2685; MERCEDES-BENZ SPRINTER 413 CDI, 2004 р.в., об`єм двигуна 2151; MERCEDES-BENZ 208 D, 1993 р.в. об`єм двигуна 2299 та частину житлового будинку №31 по вул. Соборній, 31 в м. Подільську Одеської області шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування заподіяної діями обвинуваченого моральної шкоди в сумі 50000 грн.
В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_4 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого в порядку забезпечення цивільного позову та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 вважали клопотання адвоката ОСОБА_5 необґрунтованим та зазначили, що не заперечують проти накладення арешту на один з автомобілів, а саме автомобіля марки MERCEDES-BENZ 208 D, 1993 р.в. об`єм двигуна 2299, але не на все майно, так як розмір завданої шкоди набагато менший ніж вартість майна, на яке представник потерпілого просить накласти арешт.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, суд вважає що клопотання не підлягає задоволенню.
Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно необхідне для забезпечення цивільного позову, та відповідно до ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе, необхідність такого арешту.
Судом встановлено, що сума заявлених вимог в цивільному позові потерпілого складає 50 000 грн., що є набагато меншим вартості майна, на яке потерпіла сторона просить накласти арешт. Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти накладення арешту на один з його автомобілів.
Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завдання кримінального провадження.
Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що вирішення питання про арешт майна, яке перебуває у обвинуваченого ОСОБА_7 , на даний час є неможливим, а тому у клопотанні представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ст.170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

В клопотанні представника потерпілого ОСОБА_5 по кримінальному провадженні №0000183 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, про накладення арешту на майно обвинуваченого на забезпечення цивільного позову - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1