Справа № 151/175/19
Провадження №11-кп/801/954/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 10 червня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, неодружений, раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням йому покарання у виді п`яти місяців арешту,
- вирішено долю судових витрат та речових доказів,

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він на початку осені 2018 року, перебуваючи на території, яка прилягає до р. Савранка неподалік своєї присадибної ділянки по вул. Шляхова 31, в с. Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області та маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діючи умисно, незаконно зірвав декілька кущів коноплі, чим здійснив незаконне придбання наркотичних засобів. Після вищевказаних дій зірвані рослини коноплі ОСОБА_7 переніс до господарського приміщення, розташованого на території власного домогосподарства по АДРЕСА_1 , де їх висушив та подрібнив, виготовивши таким чином наркотичний засіб, частину з якого переніс до власного будинку, а іншу частину до господарського приміщення, розташованого біля цього будинку, де зберігав для власних потреб без мети збуту до 23.11.2018 року. Згідно висновків експерта виявлена та вилучена у ОСОБА_7 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою 416,251 г у перерахунку на висушену речовину та особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу, масою 0,092 г у перерахунку на суху речовину.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, просить змінити вирок через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості та призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не врахував належним чином всі дані про особу винного, зокрема, того, що останній раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, сприяв розкриттю злочину, а саме при появі працівників поліції добровільно видав наркотичний засіб, має хворобу спини, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутні обставини, що обтяжують покарання, також суд не взяв до уваги досудову доповідь органу пробації, який зробив висновок, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу частково просив вирок щодо нього змінити та призначити йому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, вважаючи, що призначене обвинуваченому покарання є необхідне й достатнє для його виправлення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розгляд кримінального провадження проводився в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, доведеність його вини та кваліфікація дій за ч.1 ст. 309 КК України у поданій апеляційній скарзі не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.
Разом з тим, призначене ОСОБА_7 покарання не узгоджується з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.
Зі змісту мотивувальної частини вироку вбачається, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Разом з тим, призначене обвинуваченому покарання у виді арешту, на переконання колегії суддів, є явно несправедливим внаслідок своєї суворості та наявні умови для призначення ОСОБА_7 покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 309 КК України.
Так, ОСОБА_7 раніше не судимий, свою вину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до висновку досудової доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб.
Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 до апеляційної скарги долучено довідки з Центру МРТ діагностики «Нейромед», за висновками яких ОСОБА_7 має хворобу нестабільний остеохондроз поперекового відділу хребта та остеохондроз шийного відділу хребта та інші супутні хвороби хребта.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 414 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 10 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: