Справа №591/922/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/274/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника - представника власника майна, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2019 року про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - представника власника майна, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційні скарзі захисник власника майна, ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про арешт майна. Харчовий мак, який придбавався ОСОБА_6 для господарської діяльності, отримувався з відповідним пакетом документів до яких входили висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 05.09.2014 року № 05.03.02-03/55563, який дійсний до 05.09.2019 року та від 12.11.2014 року № 05.03.03-03/68880, який дійсний до 10.11.2019 року, за якими даний харчовий мак відповідає медичним критеріям безпеки/показникам, а отже може використовуватися у підприємницькій діяльності. Не зрозуміло, яким чином особи, що здійснювали обшук, встановили, що у запакованих мішках знаходиться суміш макових зерен, та мак, з речовиною рослинного походження. Отже виходячи з викладеного, слідчим не доведено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 , ОСОБА_6 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Слідчий суддя ухвалюючи судове рішення не надала можливості володільцю квартири, ОСОБА_6 та її захиснику реалізувати своє право на захист, надати письмові докази та заперечення на клопотання про відсутність підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно, підлягає спеціальній конфіскації.

25 червня 2019 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_11 , про арешт майна, постановив ухвалу, якою у рамках кримінального провадження № 0000029 наклав арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя мотивував постановлену ухвалу тим, що у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_6 , що полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваної права розпоряджатися зазначеним майном, будь-яким чином відчужувати його, що надасть можливість повно та всебічно провести досудове розслідування кримінального провадження, забезпечить виконання судового вироку, відшкодування судових витрат.

Заслухавши доповідь судді, захисника представника власника майна, який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою, законною та вмотивованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, 23 березня 2019 року близько 13 год. 35 хв. ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні торгівельного кіоску № 39, який знаходиться у її фактичному користуванні та розташований на території продуктового ринку, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з метою незаконного збагачення, збула ОСОБА_14 (особі, відносно якої застосовані заходи безпеки у виді зміни анкетних даних) 998,0 г. суміші макової соломки, з дозрілим насінням рослин виду «мак снотворний», який заздалегідь був придбаний ОСОБА_10 та зберігався співучасниками з метою збуту у приміщенні вказаного кіоску. Згідно висновку експертизи, вилучена у ОСОБА_14 суміш утворена особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - маковою соломою та дозрілим насінням рослин виду Мак снотворний, яке наркотичним засобом не являється, загальна маса в перерахунку на висушену речовину, якого становить 46,28 г.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_6 є власником квартири загальною площею 74,54 кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167, 173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_6 , до скоєння кримінального правопорушення, підозра у яких їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Крім того, як встановила колегія суддів, квартира АДРЕСА_3 , на яку просив накласти арешт старший слідчий, знаходиться у власності ОСОБА_6 , а тому існує обґрунтований ризик її відчуження задля запобігання можливої їх конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на квартиру, та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому доводи захисника власника майна про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими.

Розглядаючи доводи апелянта про неповідомлення власника майна про дату та час судового розгляду клопотання старшого слідчого про арешт майна, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З матеріалів провадження вбачається, що старший слідчий просив розглянути клопотання про арешт майна без виклику власника майна, у зв`язку з чим не порушуючи вимоги кримінального процесуального закону, слідчий суддя не здійснив виклик ОСОБА_6 , яка є власниками майна.

Твердження захисника про порушення права на захист, та позбавлення їх права подавати докази, та заперечення, є необґрунтованим, так як свої доводи щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно, захисник власника майна виклав у апеляційній скарзі, а суд апеляційної інстанції перевірив ці доводи та дійшов висновку, що вони не ґрунтуються на законі.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника власника майна, з викладених у ній доводів, як необґрунтовану - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 167, 170, 172, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2019 року про арешт майна, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - представника власника майна, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4