Провадження № 1-кс/520/7984/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0002288 від 25.06.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_4 в невстановленому досудовому місці та часі, вступив в злочину змову з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, направлену на вчинення хуліганських дій, щодо майна та волонтерів громадської організації «Центр громадських ініціатив «За Одесу».

Далі, 25.06.2019 в проміжок часу між 12:15 та 12:30 годинами, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, знаходячись в громадському місці неподалік від площі «Толбухіна», біля багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: вул. Академіка Філатова, 1 в м. Одесі, виявили палатку з емблемою «За ОдессуВикторБаранский», в якій знаходився волонтер громадської організації «Центр громадських ініціатив «За Одесу» ОСОБА_8 , посягаючи на встановлені правила поведінки, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, явно виражаючи свою перевагу над людьми, які в цей час на волонтерських основах, роздавали газету «Правда За Одесу», усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, силоміць, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі, пошкодили палатку громадської організації «Центр громадських ініціатив «За Одесу», шляхом її повалення на землю, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

З метою запобігання ризикам у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків в рамках даного кримінального провадження, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши на відсутність обґрунтованої підозри, а також зазначивши, що ніяких хуліганських дій не вчинялося. Його підзахисний раніше не судимий, має місце проживання на території міста Одеси, на утриманні має малолітню дитину. З огляду на викладене, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу.

Підозрюваний в судовому засіданні з пред`явленою підозрою не погодився, проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечував.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 26.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Таким чином, з огляду на наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, враховуючи тяжкість такого кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним у його вчиненні, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Між тим, існування вказаного ризику суттєво применшується тими обставинами, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину та має постійне місце проживання на території м. Одеси.

В частині зазначеного стороною обвинувачення ризику у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя, з огляду на відсутність будь-якого обґрунтування стороною обвинувачення існування такого ризику, приходить до переконання про його не доведеність.

Посилання сторони обвинувачення на ту обставину, що ОСОБА_4 раніше судимий, а отже може вчинити інше кримінальне правопорушення є необґрунтованими в зв`язку з тим, що в силу ст. 89 КК України ОСОБА_4 вважається особою, яка раніше не судима. Враховуючи, що в обґрунтування вказаного ризику сторона обвинувачення посилається виключно на вказану обставину, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість та неспроможність таких доводів сторони обвинувачення.

Аналогічним чином, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість доводів сторони обвинувачення в частині існування ризику у вигляді можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки сам по собі факт того, що підозрюваний на даний час не працює, жодним чином не може свідчити про наявність такого ризику. Посилання ж сторони обвинувачення на відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного є необґрунтованими, оскільки стороною обвинувачення не враховано, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання на території міста Одеси.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у клопотанні сторони обвинувачення відсутнє належне обґрунтування не можливості запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, з огляду на характеризуючі підозрюваного матеріали, наявність на його на утриманні малолітньої дитини, наявність у підозрюваного постійного місця проживання на території міста Одеси, слідчий суддя приходить до переконання, що ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду можливо запобігти шляхом застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 181, 186, 193, 194, 196, 309КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0002288 від 25.06.2019 року відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком до 25.08.2019 року, наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1