ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1275/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харіквського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6
представника третьої особи
щодо майна, якої вирішується
питання про арешт - адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000881 від 10.06.2019 року про арешт майна.
Накладено арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яке було вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 09.06.2019 р., а саме на: автомобіль ЗАЗ-LANOS р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Майно, на яке накладено арешт ухвалено зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Зберігання автомобіля ЗАЗ-LANOS р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручено працівникам спеціального майданчику тимчасового тримання транспортних засобів АГВ ЦЗ ГУНП в Харківський області за адресою: м. Харків вул. Пушкінська, 106.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 11.06.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ОСОБА_8 , яке було вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 09.06.2019р., а саме на: автомобіль ЗАЗ-LANOS р.н. НОМЕР_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2019, близько 20.50 год., поблизу будинку № 327-А по вул. Шевченко в м.Харкові стався наїзд автомобілем ЗАЗ-LANOS р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до МКЛШНМД.
Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 власником а/м ЗАЗ-БА1М08 р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , мешкає: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи (технічний стан) з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що 09.06.219 року автомобіль ЗАЗ-LANOS р.н. НОМЕР_1 був оглянутий слідчим та вилучений, оскільки він, внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того слідчий суддя, прийшов до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана 09.06.2016р. під час проведення огляду, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, 17.07.2019 року адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13.06.2019 року у кримінальному провадженні №0000881 від 10.06.2019 року на автомобіль ЗАЗ-LANOS р.н. НОМЕР_1 та який зберігається на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів АГВ ЦЗ ГУНП в Харківський області за адресою: м. Харків вул. Пушкінська, 106.

Разом з апеляційною скаргою адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13 червня 2019 року з посиланням на те, що власник майна ОСОБА_8 не була повідомлена про розгляд клопотання про арешт майна та не отримувала ухвалу від 13.06.219 року про накладення арешту на її автомобіль.

03.07.2019 року між власником майна ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_7 був укладений договір про надання правових послуг.

04.07.2019 року адвокатом подано заяву про видачу копії ухвали слідчого судді від 13.06.2019 року, яку він отримав 08.07.2019 року та того ж дня звернувся з клопотання про скасування арешту майна за ст.174 КПК країни, таким чином власник майна скористався своїм правом оскарження з моменту отримання копії вищевказаної ухвали.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника третьої особи щодо майна, якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 10.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000881 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
З клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ст.170 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Задовольнивши клопотання прокурора від 11 червня 2019 року слідчий суддя прийшов до висновку, про доведеність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З судових матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та п.1 ч.2 ст.167 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.1,2 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Таким чином, посилання апелянта на порушення ст.ст.19,41,62 Конституції України, ст.1 протоколу першого до Конвеннції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.1,2,17,98,170,173 КПК України є несуттєвими і спростовуються судовими матеріалами.
Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, на момент розгляду справи слідчим суддею, були всі підстави для задоволення клопотання прокурора відповідно до норм ч.ч.1,2 ст.173 КПК України.

Підстав передбачених ст.ст. 409,412 КПК України доводи апеляційної скарги не містять.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до вищезаначеного власник майна чи його представник не позбавлені можливості звернутися з повторним клопотанням в порядку ст.174 КПК України.
За наведених вище обставин судова колегія доводи апелянта, що у зв`язку з тим, що з автомобілем, на який накладено арешт - ЗАЗ-LANOS р.н. НОМЕР_1 вже проведено необхідну експертизу, а також усі необхідні слідчі дії, а тому потреба у подальшому застосуванні арешту щодо нього відпала і його подальше перебування під арештом становитиме необґрунтований процесуальний примус у відношенні власника майна у розумінні ст.2 КПК України судова колегія до уваги не приймає.
Доводи адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Фрізен проти Російської Федерації» від 24.03.2005р., «Бакланов проти Російської Федерації» від 09.06.2005р., «Коновалов проти Російської Федерації» від 24.05.2007р., «Ісмоілов проти Росії» від 16.10.2008р. а також посилання на вимоги п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. заслуговують на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13 червня 2019 року обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Поновити адвокату ОСОБА_7 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2019 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13 червня 2019 року щодо накладення арешту на майно по справі № 640/11670/19, номер провадження № 1-кс/640/7389/19 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: