Справа №576/2050/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/440/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 576/2050/19 за апеляційною скаргою представника власників майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02.10.2019 щодо накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ,

представника власників майна адвоката ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі представник власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_13 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки власники майна не повідомлені належним чином про час і місце розгляду клопотання і воно розглянуто без їх участі. Крім того, слідчим суддею не враховано, що санкцією ч. 2 ст. 190 КК, не передбачено конфіскації майна, збитки відшкодовані, а арештоване майно не отримано злочинним шляхом.

27.09.2019 до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором Глухівського відділу Шосткинської місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Глухівського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 21.09.2019 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 в м. Глухів шахрайським шляхом під приводом продажу мікросхем заволоділи грошовими коштами ОСОБА_14 у сумі 28000 грн. 22.09.2019 проведено обшук належного ОСОБА_9 автомобіля, під час якого вилучено мікросхеми, мобільні телефони, сім-картки, грошові кошти, посвідчення водія ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію т/з Volkswagen Passat 1.8, страховий поліс № АО/5890041, Wi-fi роутер та письмові записи. 23.09.2019 виявлено і вилучено т/з Volkswagen Passat 1.8 д.н.з. НОМЕР_1 . 21.09.2019 до ЄРДР за № 0000696 внесені відомості про злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК.

Зважаючи на те, що вилучене майно є речовим доказом і може бути використане як доказ факту та обставин вчинення злочину, тому слідчий просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02.10.2019 накладено арешт на автомобіль, мікросхеми, мобільні телефони, сім-картки, грошові кошти, Wi-fi роутер та письмові записи з метою збереження речових доказів, оскільки вони можуть зберігати на собі сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В іншій частині клопотання, а саме в накладенні арешту на посвідчення водія ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію т/з Volkswagen Passat 1.8 та страховий поліс № АО/5890041, відмовлено у зв`язку з необгрунтованістю.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та їх представника ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а ч. 3 цієї статті регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно п. 1-3, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК); наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою злочину (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3-4 ч. 2 ст. 170 КПК); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для осіб.

Розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для накладення арешту тільки на автомобіль, мікросхеми, мобільні телефони, сім-картки, грошові кошти, Wi-fi роутер та письмові записи, у той час як необхідності в накладенні арешту на посвідчення водія ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію т/з Volkswagen Passat 1.8 та страховий поліс № АО/5890041 не доведено.

Такі висновки слідчого судді відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані та ґрунтуються на вимогах закону, а при вирішенні зазначеного питання дотримані вимоги ст. 170-173 КПК, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Так, СВ Глухівського ВП в Сумській області здійснює досудове розслідування за фактом того, що 21.09.2019 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 в м. Глухів шахрайським шляхом під приводом продажу мікросхем заволоділи грошовими коштами ОСОБА_14 у сумі 28000 грн, відомості про який 21.09.2019 внесені до ЄРДР за № 0000696 з попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК. 22.09.2019 проведено обшук належного ОСОБА_9 автомобіля, під час якого вилучено мікросхеми, мобільні телефони, сім-картки, грошові кошти, посвідчення водія ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію т/з Volkswagen Passat 1.8, страховий поліс № АО/5890041, Wi-fi роутер та письмові записи, а 23.09.2019 виявлено і вилучено самий т/з Volkswagen Passat 1.8 д.н.з. НОМЕР_1 . Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23.09.2019 наданий дозвіл на обшук автомобіля Volkswagen Passat 1.8 д.н.з. НОМЕР_1 .

Колегія суддів вважає достатніми підстави для арешту вилученого майна, окрім посвідчення водія ОСОБА_9 , свідоцтва про реєстрацію т/з Volkswagen Passat 1.8 та страхового полісу № АО/5890041, оскільки використання їх як доказу у цьому кримінальному провадженні є можливим, так як це майно може бути доказом вчинення злочину (предметом), зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і сталу прецедентну практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави в право володіння майном є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції, а також є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами певних фізичних осіб, які так чи інакше страждають від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованих осіб, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що клопотання про арешт майна розглянуто без участі їх власників, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 повідомлені про час і місце судового засідання по телефону (згідно довідки), що допускається ч. 1 ст. 135 КПК, а неприбуття останніх у судове засідання не перешкоджало розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК).

Та обставина, що санкцією ч. 2 ст. 190 КК не передбачено конфіскації майна, жодним чином не вплинула на наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки арешт майна накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, як і те, що підозрювані відшкодували завдану потерпілій шкоду, а тому і ці доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02.10.2019 щодо накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4