Провадження № 1-кп/638/145/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, ч.2 ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова обрано запобіжний захід тримання під вартою .

Після надходження кримінального провадження до суду строк тримання під вартою продовжувався у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, продовжують існувати. Зазначив, що обвинувачений раніше був засуджений , на дійсний час обвинувачується у вчинені злочинів середньої тяжкості , які вчинив під час перебування на іспитовому строку за попереднім вироком суду .

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений просили відмовити в задоволенні клопотання, тому що ризиків не існує.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбаченихп.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та продовжувати вчиняти злочини, в яких обвинувачується , та сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємих йому злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим , приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який раніше був засуджений, не одружений, утриманців не має, міцних з"язків в місті перебування не має, офіційно не працевлаштований, офіційних джерел отримання прибутку не має.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вказані обставини судом враховані при продовженні запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищевказаного, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.Стороною захисту та обвинуваченим не наведено жодного доказу щодо того, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати на час розгляду вказаного клопотання.

Епізодичність злочинної діяльності обвинуваченого, характер обвинувачення, той факт, що інкримінуємі його правопорушення вчинив в період відбування іспитового строку за попереднім вироком суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності останній може переховуватись від суду , перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, вказують на те, що на даній стадії судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні неможливе запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить сторона захисту та обвинувачений. За таких обставин, клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Враховуючи вказане вище, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який відраховується з 28 червня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 28 червня 2019 року , тобто до 26 серпня 2019 року .

Ухвала може бути оскаржена

Суддя: ОСОБА_1