Ухвала
23 вересня 2019 року
м. Київ
справа № 290/787/18
провадження № 51-4654ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 29 липня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи,

яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Статтею 436 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції

за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення

без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення

і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

У касаційній скарзі потерпілого ОСОБА_4 сформульовано вимогу про зміну вироку суду першої інстанції, скасування ухвали апеляційного суду та призначення засудженому покарання, яка не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК

та не відповідає повноваженням суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 437 КПК суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання. Таким чином, прохання потерпілого про скасування ст. 75 Кримінального кодексу України та призначення засудженому Верховним Судом реального покарання не узгоджується з положеннями статей 436, 437 КПК з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Мотивуючи свої вимоги, потерпілий одночасно вказує про необхідність скасування вироку суду першої інстанції та його зміни, а тому касаційна скарга не може вважатися такою, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 427, ст. 436 КПК, оскільки є не конкретною та містить суперечності.
Також, в порушення ч. 5 ст. 427 КПК потерпілим до касаційної скарги не додано копій судових рішень, які оскаржуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: