465/4685/18
1-кп/465/347/19
У Х В А Л А
про продовження тримання під вартою

20.08.2019 суддя Франківського районного суду м.Львова- ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.28 ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Франківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.28 ч.2 ст.186 КК України, щодо якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 01.09.2019 року.

Як випливає зі змісту ст. 331 КПК України, до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Окрім того, 20.08.2019 року прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів.

При вирішенні вказаного питання прокурор просив суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, пославшись на те, що ризики, враховані судом при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого минулого разу, не перестали існувати та не зменшилися.

В обґрунтування своєї позиції прокурор послався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а отже, у разі доведеності його винуватості, обвинуваченому загрожує суворе покарання на строк до 6 років позбавлення волі, під час досудового розслідування був оголошений в розшук, відтак є підстави вважати, що останній може в подальшому переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати незаконний вплив на потерпілого, з врахуванням характеризуючих даних, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, висловлюючи свою позицію прокурор послався на положення ч. 5 ст. 176 КПК України, які не дозволяють задля запобігання вказаним ризикам застосувати до обвинуваченого будь-який інший запобіжний захід, менш суворий ніж тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник щодо продовження строків тримання під вартою заперечували.

В обґрунтування своєї позиції захисник покликався на те, що в минулому судовому засіданні потерпілий фактично заперечив вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення та спростував всі слідчі дії, які з ним проводились. Просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, пояснивши, що виклики в суд ОСОБА_5 зможе отримувати особисто в суді.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, додатково пояснив, що не має місця постійної реєстрації, може проживати разом із матір`ю та молодшим братом за адресою: АДРЕСА_1 (номер квартири не пам`ятає). Жодних доказів того, що його мати проживає за вказаною адресою суду не надав.

З огляду на наведене, сторона захисту просила відмовити у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого і змінити застосований до нього запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Вислухавши доводи сторін щодо вказаного вище питання, суд дійшов наступного.

З приводу клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, слід зазначити наступне. Станом на зараз ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації та постійного місця проживання. Квартира за адресою: АДРЕСА_1 (точного номера квартири ОСОБА_5 назвати не може), не належить на праві власності, ні обвинуваченому, ні його матері; доказів того, що зазначену квартиру орендує мати обвинуваченого стороною захисту суду не надано. Відтак, в клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

З приводу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 слід зазначити наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, у тому числі скоєного під час іспитового строку, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, не працює і не навчається, не має постійного місця реєстрації та проживання, є неодруженим, дітей не має, що свідчить про не міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, також суд бере до уваги розмір матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, в судовому засіданні прокурор підтвердив той факт, що до 15.06.2018 включно ОСОБА_5 не ухилявся від явки до органу досудового розслідування, вчасно з`являвся на всі виклики. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження з 16.06.2018 по 30.06.2018 ОСОБА_5 перебував в центрі соціальної реабілітації та адаптації для алко- наркозалежних «Незалежність - Львів», що підтверджує той факт, що в цей час він не переховувався від органів досудового розслідування, а твердження прокурора про те, що вказану довідку не слід брати до уваги, тільки через те, що така подана майже через рік часу не заслуговують на увагу, оскільки, така обставина прокурором не спростована. Відтак, суд не бере до уваги те, що ОСОБА_5 в період часу з 16.06.2018 по 30.06.2019 ухилявся від явки до слідчого, оскільки це спростовується матеріалами кримінального провадження. Разом з тим, суд бере до уваги, що в період після 01.07.2018 ОСОБА_5 ухилявся від явки до слідчого, оскільки протилежного в судовому засіданні 02.07.2019 не встановлено.

У сукупності вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про наявність високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 продовжить вчиняти кримінальні правопорушення та може переховуватися від суду з метою уникнути покарання, що йому загрожує у разі доведення винуватості в інкримінованих йому злочинах.

Таким чином, під час розгляду вказаного питання судом встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, оскільки домашній арешт суд застосувати не може з підстав зазначених вище, а інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою з визначенням обвинуваченому розмір застави у тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :
клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити до 18 жовтня 2019 року включно з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2019 року.

В задоволенні усного клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 №4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1