Провадження № 1-кс/520/7769/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2019 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000283 від 14.04.2017, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, погодженого прокурором про надання дозволу на затримання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000283 від 14.04.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.146, п.п.1,9 ч.2 ст.115КК України, яке в порядку ст.595 КПК України перейнято від правоохоронних органів республіки Казахстан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.1996, приблизно о 18.00, ОСОБА_6 , знаходячись на залізничному вокзалі м.Актобе Республіки Казахстан, познайомився із неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дізнавшись, що ОСОБА_6 не місцевий житель і прибув в місто з метою пошуки роботи, неповнолітній ОСОБА_7 запропонував йому тимчасово пожити в будинку його сестри ОСОБА_8 , яка проживала в с.Каратаусай, Мартукського району, Актюбинської області, Республіки Казахстан, на що ОСОБА_6 погодився.

Далі, неповнолітній ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 , із залізничного вокзалу м.Актобе на пасажирському потягу прибули до станції Мартук Актюбинської області, де о 21.00 на попутному автомобілі «Москвич 412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 поїхали до с.Каратаусай, Маркутського району.

Приблизно о 22.00, неповнолітній ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 прибули до будинку ОСОБА_8 , яка не заперечувала проти тимчасового у них гостювання ОСОБА_6 .

Знаходячись в приміщенні будинку ОСОБА_8 в с.Каратаусай, Мартукського району, Актюбинської області, Республіки Казахстан, приблизно о 22.15, ОСОБА_6 , спільно із неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почали вечеряти та розпивати спиртні напої. В цей момент в будинку також знаходилась малолітня донька ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшов на вулицю та направився в сарай, який знаходився на території домогосподарства. В цей момент у ОСОБА_6 , виник умисел на задоволення із неповнолітнім ОСОБА_7 статевої пристрасті неприроднім способом.

Так, ОСОБА_6 знаходячись в сараї, знайшов там молоток, яким наніс ОСОБА_7 декілька ударів по голові та іншим частинам, заподівяши йому тілесні ушкодження та привівши його в безсвідомий стан.

Після цього, ОСОБА_6 , повалив ОСОБА_7 обличчям до низу на підлогу сараю і використовуючи свою фізичну перевагу вчинив насильницькі дії сексуального характеру, вчинивши із потерпілим статевий акт анально, який закінчив еяколяцією в анальний отвір потерпілого.

Далі, ОСОБА_6 з метою приховання факт вчинення ним насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом із ОСОБА_7 , вирішив вчинити вбивство останнього. З метою реалізації свого злочинного наміру на умисне вбивство потерпілого, ОСОБА_6 взяв шовковий, плетений пояс, який знаходився в приміщенні зазначеного сараю, накинув його на шию ОСОБА_7 і почав здавлювати її, доки потерпілий не перестав подавати ознаки життя. Крім цього, ОСОБА_6 , взяв в сараї штикову лопату, якою наніс ОСОБА_7 удари в область шиї і підборіддя, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді пересіченням м`яких тканин шиї.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , повнолітньому ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії органів шиї, рублених ран передньої бокової поверхні шиї і області підборіддя, множинних забитих ран обличчя, ссадна і крововиливи, рвано-забійної рани в області внутрішніх поверхонь губ.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 виник умисел на вчення зґвалтування і вбивства ОСОБА_8 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел на зґвалтування ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , зайшов до приміщення будинку в с.Каратаусай, Мартукського району, Актюбинської області, Республіки Казахстан, де в спальні на ліжкові спала ОСОБА_8 , та застосовуючи насилля, використовуючи свою значну фізичну перевагу над потерпілою, завдав їй декілька ударів по різним частинам тіла, та подавивши її супротив, вчинив з нею насильницькі статеві зносини природний (гетеросексуалний) статевий акт.

Далі, ОСОБА_6 з метою приховання фактів вчинених відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , злочинів, вирішив вчинити вбивство ОСОБА_8 . З метою реалізації свого злочинного наміру на умисне вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_6 взяв у приміщенні будинку господарську сокиру, якою завдав потерпілій декілька ударів в область голови і іншим частинам тіла, тим самим спричинив їй не сумісні із життям тяжкі тілесні ушкодження у вигляді руйнування значної ділянки головного мозку в області центральної звилини лівої півкулі, від яких ОСОБА_8 , померла на місці.

Крім цього, в ніч з 20.01.1996 на 21.01.1996, ОСОБА_6 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись в будинку останньої, який розташований в с.Каратаусай, Мартукського району, Актюбинської області, Республіки Казахстан, вчинив викрадення малолітньої ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що він незаконно захоплюєта переміщає іншу людину, викрав доньку вбитої ним ОСОБА_8 - малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому він взяв із собою її свідоцтво про народження за № НОМЕР_2 від 12.11.1990 року, видане Мартукським районним РАГС Актюбинської області, а також особисті її речі.

Далі, вранці 21.01.1996, ОСОБА_6 разом з малолітньою ОСОБА_10 на попутному автомобілі «ЗІЛ-130» під керуванням ОСОБА_12 незаконно перемістив потерпілу до с.Мартук, Актюбинської області, Республіки Казахстан. Після цього продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення малолітньої ОСОБА_10 , пасажирським залізничним потягом вони разом виїхали на територію Російської Федерації.

В подальшому, 27.01.1996, в одному із будинків с.Ново-Хмелєве, Мічурінського району, Тамбовської області, Російської Федерації, малолітня ОСОБА_10 була виявлена мертвою із ознаками насильницької смерті.

06.02.2017, постановою старшого слідчого з ОВС СУ ДВС Актюдинської області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 визнано підозрюваним у кримінальній справі за кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.121 ч.3, п.3, 99 ч.2 п.1,3,10,14, 120 ч.1, 125 ч.2 п.5 КК Республіки Казахстан.

03.03.2017, постановою старшого слідчого з ОВС СУ ДВС Актюдинської області ОСОБА_13 , кримінальна справа №5508 відносно ОСОБА_14 передана за підслідністю компетентним органам України.

14.04.2017, СВ Очаківського Миколаївського ВП ГУНП в Миколаївській області, внесено відомості до ЄРДР за №0000283 від 14.04.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.146, п.п.1,2,9 ч.2 ст.115 КК України, за матеріалами кримінальної справи №5508 відносно ОСОБА_14 , яке в порядку ст.595 КПК України перейнято від правоохоронних органів республіки Казахстан.

Крім цього, на момент надходження матеріалів кримінального провадження від компетентних органів Республіки Казахстан, 05.01.2017 ОСОБА_6 , умовно-достроково було звільнено із Ольшанської ВК Миколаївської області.

ОСОБА_6 19.06.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.146, п.п.1,9 ч.2 ст.115 КК України.

Органом досудового розслідування до Київського районного суду м. Одеси подано клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, не працює, не одружений, неодноразово судимий та судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, а тому маються ризики того, що останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду або знаходячись на свободі продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність зазначених ризиків свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді буде ухилятися від прибуття у судове засідання за викликом та буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому, з урахуванням того, що місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на його затримання.

В судовому засіданні прокурор клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного підтримала у повному обсязі, клопотання просила задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також матеріали клопотання про надання дозволу на затримання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України, вказане клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Як вбачається з клопотання та наданих в його обґрунтування матеріалів, 19.06.2019 року відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, п. п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України, яке для передачі ОСОБА_6 було вручено його рідному брату ОСОБА_15 .
Зважаючи на дані, які містяться в наданих суду матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, п. п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України.
Беручи до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, п. п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України, на теперішній час його місцезнаходження не відоме, слідчий суддя приходить до переконання про доведеність переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування.
Крім того, зважаючи на обставини можливого вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 152, п. п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України, тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання останнього винним у їх вчиненні, наслідків, які настали в результаті його можливих протиправних дій, особи підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, місцезнаходження якого на теперішній час не відоме, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 (м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, тел. НОМЕР_3 ) про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000283 від 14.04.2017 задовольнити.
Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 24.12.2019 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.
Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1