Провадження1-кп/4910/28/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Носівка Черніговської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року до Вищого антикорупційного суду із Солом`янського районного суду міста Києва на підставі ухвали цього суду від 09 вересня 2019 року надійшов обвинувальний акт з матеріалами судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 06 березня 2013 року за № 0000113 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року мотивована наступним.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» даний суд здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом, а також шляхом здійснення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у таких кримінальних провадженнях.

Відповідно до вимог ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, якщо розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу, місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 364 КК України зловживання службовим становищем, тобто умисне в особистих інтересах та інтересах службових осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки у виді заподіяння державі матеріальних збитків на загальну суму 18 391 997, 85 грн., тобто обвинувачується у вчиненні корупційного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до вимог п. 20-2 розділу XI "Перехідні положення" КПК України в редакції, що набрала чинності з 05 вересня 2019 року клопотання у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду, які надійшли до слідчих суддів і не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчими суддями цього суду (підпункт 3).
Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року по вказаному кримінальному провадженню було призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду подання для прийняття рішення про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000113 від 06.03.2013 року щодо обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України до Солом`янського районного суду міста Києва.

Клопотання прокурора обгрунтовується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, а тому кримінальне провадження не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

На обгрунтування клопотання прокурор також посилається на вимоги щодо підсудності кримінальних проваджень, які встановлені п. 2 абзацу першого п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України № 100-ІХ від 18.09.2019 року, яка набрала чинності з 22.09.2019 року).
Прокурор у клопотанні, з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 32 КПК України зазначає, що це кримінальне провадження підсудне Солом`янському районному суду міста Києва, про направлення до якого і просить суд звернутися з поданням до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заявлене клопотання та обвинувальний акт, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з огляду на наступне.

З обвинувального акта вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 станом на час вчинення кримінального правопорушення обіймав посади головного конструктора спеціалізованого конструкторського бюро Державного підприємства «Укроборонсервіс» та головного конструктора дослідно-конструкторської роботи «Калина-1», був службовою особою, та обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

З ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2015 року, яка набрала законної сили, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України, а кримінальне провадження у частині обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - закрито.

За таких обставин, за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000113, який надійшов до Вищого антикорупційного суду із Солом`янського районного суду міста Києва разом з матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обвинувачується лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, яке не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, визначеної ст. 33-1 КПК України.

З обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні також вбачається, що він складений начальником слідчого відділу Головного управління нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та 04 грудня 2013 року затверджений старшим прокурором Другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , що суперечить вимогами щодо підсудності кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду внесених до ЄРДР до 22.09.2019 року, встановлених п. 2 абзацу першого п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України № 100-ІХ від 18.09.2019 року, яка набрала чинності з 22.09.2019 року).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці до ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відповідно до вимог примітки до ст. 45 КК України, корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені ст. ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.п. 4 п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України № 2447-VIII від 07.06.2018 року зі змінами, внесеними Законом України № 2509-VIII від 12.07.2018 року, яка діяла станом на час надходження обвинувального акта з матеріалами судового провадження до Вищого антикорупційного суду) з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду кримінальні провадження щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду, судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанцій яких не закінчено до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог п. 2 абзацу першого п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України № 100-ІХ від 18.09.2019 року, яка набрала чинності з 22.09.2019 року) підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня набрання чинності Законом України № 100-ІХ від 18.09.2019 року, якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
За таких обставин,кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 366 КК України не належить до корупційних злочинів, перелік яких встановлений приміткою до ст. 45 КК України, не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, визначеної ст. 33-1 КПК України і не належить до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до вимог п. 2 абзацу першого п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України № 100-ІХ від 18.09.2019 року, яка набрала чинності з 22.09.2019 року).
Суд зазначає, що питання щодо направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, що передбачено вимогами ч. 3 ст. 34 КПК України.
Отже, вимогами ч. 3 ст. 34 КПК України встановлений порядок вирішення питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду та компетенція Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо вирішення цього питання.
За таких обставин, Вищий антикорупційний суд, який діє як суд першої інстанції, не має повноважень для визначення у поданні до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду конкретного суду у межах територіальної юрисдикції, зокрема і Солом`янського районного суду міста Києва, для розгляду до якого має бути направлене кримінальне провадження Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду.
Суд зазначає, що 02 жовтня 2019 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору, яке він у підготовчому судовому засіданні просив не розглядати, з чим погодився і його захисник ОСОБА_6 , у зв`язку з вирішенням зазначеного клопотання прокурора стосовно підсудності цього кримінального провадження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог абзацу другого ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання прокурора та звернутися до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням про направлення даного кримінального провадження до іншого суду.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 33-1, 34, 314 КПК України та п. 2 абзацу першого п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України № 100-ІХ від 18.09.2019 року),

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Звернутися до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням для вирішення питання про направлення кримінального провадження № 0000113 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України до іншого суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3