Справа № 496/1646/19
Провадження № 1-кп/496/261/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка, обвинувальний акт та клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, притягується до кримінальної відповідальності Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В Біляївському районному суді Одеської області розглядається зазначене кримінальне провадження.
31 серпня 2019 року спливає двомісячний термін тримання ОСОБА_4 під вартою.
Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у зв`язку з тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, продовжують існувати.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого залишив вирішення питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.
Обвинувачений в судовому засіданні заявив усне клопотання в якому просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Потерпілий в підготовчому судовому засіданні не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.
При продовженні тримання особи під вартою, як і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ч. 6 ст. 3 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, об`єктом якого є право власності на майно та посягання на здоров`я громадянина, що є непорушним принципом національного та міжнародного права. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме непорушності права власності, що також закріплено в ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.
Отже тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Суд звертає увагу, що обставини які можуть вважатись судом як істотні для зміни запобіжного заходу на більш м`який на час прийняття рішення суду не надані, і судовим розглядом не встановлені, тому суд приходить до висновку залишити без задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який.
Суд вважає, що заслуговують на увагу доводи прокурора, про існування ризиків того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_4 , може переховуватись від суду.
Інших доводів, які мають бути враховані судом, і які об`єктивно вказують на зміну тих обставин, що були підставою для обрання та подальшого продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту чи обвинуваченим не надано.
Особисто ОСОБА_4 , не з`явився із зізнанням до правоохоронних органів, а був затриманий в наслідок розшукових дій.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу та приймаючи до уваги, особу обвинуваченого, який під час його затримання називався іншим прізвищем та ім`ям, що свідчить про намагання обвинуваченого уникнути покарання за вчинений злочин, також враховуючи те, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість на даний час запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою за відсутності обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Також суд, в підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, прийшов до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду, за наступними підставами.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
Будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.
Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту та доданих до нього документів до судового розгляду, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, суд вважає, що є достатні підстави для закриття підготовчого судового засідання та призначення вищевказаної справи до судового розгляду.
З огляду на вищезазначене керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314, 315, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме з 21 серпня 2019 року по 19 жовтня 2019 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в Одеському УВП-21 УДПтС України в Одеській області.
Закрити підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити до судового розгляду по суті на 02 жовтня 2019 року о 16:00 годині, в залі судових засідань Біляївського районного суду Одеської області, за участю прокурора, обвинуваченого та захисника обвинуваченого.
Повний текст ухвали оголошено 28 серпня 2019 року о 09:00 годині.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику Одеського УВП-21 УДПтС України в Одеській області .
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 справа № 3-208/2018(2402/18).
Ухвала набирає законної сили негайно.

Суддя ОСОБА_1